Kod naših primjeraka slaže se olj ičje pete no^e sa Schmeilovim opisom 

 i njegovom slikom (tabla V. slika 11. kod Schmeila). vS kojih je razloga Soštarić 

 ovamo stavio vrstu ('yclops longicornis Vernet (= Cyclops prasinus Fischer) ne 

 razabira se jasno iz njegova opisa. 



Cyclops LciicJcartl Claus. 



Tu vrstu našao je do sada jedino Šoštarić kod Varaždina (Ledina) 24. 7. 

 1885. I ja sam je našao u maksimirskom ribnjaku. Ustrojstvo vrste podudara se 

 sa Schmeilovim'''" opisom. 



Cyclops bicuspidafus Claus. 



Među ostalim nalazištima spominje Šoštarić i Zagreb (Ribnjak, ožujak 1885. 

 Savica 16. 8. 1885.). U maksimirskom ribnjaku (R. I.) našao je tu vrstu i Car, a ja 

 sam je našao u bari na Goljaku 5. 4. 1912. Šoštarić^^ opisuje tu vrstu pod ime- 

 nom Cyclops piilchellus Koch, što nije zgodno s onih razloga, koje je podrobno 

 naveo već Sckmeir**. 



Na živom materijalu ustanovio sam, da se receptaculum seminis ove vrste 

 potpuno slaže s opisom Schmeilovim i sa njegovom slikom (tabla II. slika 3.)'". 

 Tako se isto i obličje rudimentarne noge kod naših oblika slaže potpuno sa 

 Schmeilovom slikom (tabla II. slika 2.)^" i sa njegovim opisom. „Sinneskolben" 

 na 12. članku prvih antena kod naših primjeraka odlikuje se osobitom veličinom, 

 budući da seže preko 13. i 14. članka. I boja naših oblika podudara se sa 

 Schmeilovim navodima. Šoštarićeva slika (tabla I. slika 9.) rudimentarne noge 

 ne pristaje prema tome našim oblicima, pa ni opis njegov, već poradi toga, što 

 se u njemu ne pravi nikakva razlika između oba privjeska drugoga članka rudi- 

 mentarne noge, nego što se jednostavno oba zajedno sa privjeskom na prvom 

 Članku označuju kao „čekinje" (što je u skladu sa Soštarićevom slikom). 



Po Schmeilu dosižu prve antene, kada se priljube k tijelu, redovno jedva 

 stražnji rub prvoga torakalnog segmenta, a tek kod malenoga broja individua 

 presižu nešto taj rub. Po Soštariću dosiže prvi par „nzika" do blizu četvr- 

 toga torakalnog a segmenta. Kod naših su primjeraka prednje antene 

 doista uvijek presizale stražnji rub prvoga torakalnoga segmenta. 



Kod naših primjeraka, kao i kod Soštarićevih, bila je rašljica osobito duga; 

 dosizala je dužinu triju posljednjih abdominalnih segmenata. 



Šoštarić je sasvim točno ustanovio, da ni Brady-ev opis za Cydops pul- 

 chellus, ni njegova slika, ne odgovara ni malo Kochovoj vrsti Cydops pulchcUus, 

 budući da on crta rudimentarnu nogu sasma slično nozi vrste C. quadrlcornis 

 Lin. {= C. strenuiis Fischer). To potvrđuje najbolje okolnost, da je i Schmeil, 

 ne poznavajući hrvatskog teksta Šoštarićeva ispravka, poslije toga ponovno sam 

 ustanovio isto, što tvrdi i Šoštarić, dokazujući, da naročito izgradnja rudimen- 

 tarne noge Bradyjeve C. pulchellus-^ pokazuje nedvojbeno, da se tu radi o CycL 

 strenuusu (Šoštarićev Cycl. quadricornh Linn.). 



Cyclops vernalis Fischer. 



Kao nalazište spominje Šoštarić samo Varaždin (Mlake uz Dravu 24. 6. 

 1885.) a Car: Zavalje (23. 8. 1900.) i Zagreb (staro vojničko vježbalište 2. 6. i 

 Maksimir 14. 6. 1899.). Ja sam tu vrstu našao u maksimirskom ribnjaku (R. V.). 

 Soštarić^^ opisuje tu vrstu pod imenom Cyclops lucidulus Koch. Poradi nepozna- 

 vanja hrvatskoga jezika nije se SchmoiP^ mogao odlučiti u pitanju : je li Šo- 

 štarićev ('yclops lucidulus s gornjom vrstom sinoniman ili nije, pogotovu kad 

 Soštarićevu opisu nije dodana nikakva slika, tooštarićev opis nije u svakom po- 

 gledu potpun, ali je točan u tolikoj mjeri, da se po njemu može razabrati iden- 

 titet njegovih primjeraka s Fischerovom vrstom : Cyclops vernalis. Receptaculum 

 seminis-a Šoštarić ne opisuje. Izuzev ol>ojenost, slažu se naši primjerci po svemu 

 sa Schmeilovim opisom i slikama, napose po receptaculum seminis-u. rudimen- 

 tarnoj nozi, izgledu torakalnih segmcji'^ta, odnosu između 1. i 2. abdominalnoga 



