9 — 



Canthocamptus hidens Schmeil. 



U mikrofauni naše domovine dosada je ta vrsta bila nepoznata; ja sam je 

 našao u botaničkom vrtu u malenom, naprijed označenom ribnjaku dne 25., 26., 

 27., 28. i 29. augusta 1912. u više primjeraka. 



Schmeilov opis '" te vrste tiče se samo ženke. Mužjaka nije Schmeil našao, 

 a od ženke je imao samo dva primjerka. Schmeilov je opis točan. Naši primjerci 

 slažu se potpuno sa Schmeilovim opisom. 



Rašljice, gledane sa strane, imadu blizu sredine na đorsalnoj strani osobitu 

 kvržicu sa dolje okrenutom kukom. Isto takovu kukastu kvržicu, ali manju, naći 

 ćemo ispod one prve na donjem rubu rašljica. Po tim obilježjima na rašljicama 

 dobila je vrsta svoje ime. Osobito je još karakterističan izgled sporedne grane 

 drugih antena, koja je jednočlana i pločasta te ima četiri čekinje. Te su čekinje 

 jake i bodljikave. Naši primjerci imadu isto takovu sporednu granu drugih an- 

 tena, kako je crta Schmeil (tab. VII. si. 18.), samo razmjer u dužini čekinja nije 

 konstantan. 



Ona čekinja, koja je najbliža malenom konkavitetu pločaste antenalue 

 grane, bila je kod Schmeilovih oblika znatno manja od najduže (odmah do ove 

 učvršćene) čekinje. Kod naših se oblika samo malo razlikuje ta čekinja svojom 

 dužinom od one posljednje. 



Ni ostale dvije čekinje ne pokazuju stalan odnos u dužinama. Na bazalnom 

 segmentu pete noge bile su kod naših primjeraka po tri čekinje, ali je kod 

 Schmeila imao jedan pi'imjerak na tome članku po četiri takove čekinje. Schmei- 

 lovi primjerci nijesu imali jajnih mješina. Nekoji od naših primjeraka imali su 

 eliptičnu dugoljastu jajnu mješinu, koja je dosizala do polovine posljednjega 

 abdominalnog segmenta. U mješinama je bilo po 12 (i više) ovelikih jaja. Schmeil 

 je našao svoja dva primjerka u materijalu, koji potječe iz Plonskog i Dober- 

 dorfskog jezera kod Kiela, pa misli, da će i primjerci potjecati iz tih voda, ali 

 konstatira, da vode u kojima se C hidens nalazi, ne može sa sigurnošću navesti. 

 Naši primjerci potječu iz pomenutoga malenog ribnjaka, gdje sam ih našao 

 uvijek samo na jednom jedinom mjestu uz obalu. Na mnogim obalnim mjestima 

 u tome istomu ribnjaku nijesam našao nikada nijednoga primjerka, dok sam na 

 prvom mjestu našao svaki put po koji. Nekoji od naših primjeraka bili su dugi 

 0'55 mm, a drugi 0'475 mm. Veličinom slažu se dakle naši primjerci sa Schmei- 

 lovima. Naši su primjerci bili obojeni žućkasto-smeđe, dok su Schmeilovi bili 

 sasvim bezbojni. 



' Cani koca }n plus gracilis Sars. 



U mikrofauni Hrvatske to je dosada nepoznata vrsta. Tu sam vrstu našao 

 na istome mjestu, gdje se nalazi i C. hidens, i to u jednom jedinom primjerku. 

 Različno od ostalih Canthocamptus-vrsta imade ova grane rašljica tri puta tako 

 duge, kao što su široke. Naš je primjerak ženka s jajnom mješinom i s jednim 

 kod genitalnog otvora učvršćenim spermatoforom. Kasnije, kada je ova radnja 

 bila već dovršena, našao sam još jedan primjerak 8. 5. 1913. i to ženku s ovo- 

 citima i jednim spermatoforom na genitalnom otvoru. Prvi torakalni segment 

 bio je narančasto-žut, ostali žućkasto-smeđi. Dužina 0"68 mm. 



Phi/Uognafhopus sp. 



U hrvatskoj mikrofauni nije taj oblik bio dosada poznat. I taj sam oblik 

 našao u botaničkom vrtu u istom ribnjaku, u. kojemu se nalaze i pomenute vrste 

 Canthocamptus-a. i to u jednom samo primjerku. Bila je to ženka sa jajima u 

 oviduktima. Kad sam po živom primjerku dovršio skicu cijele životinje i poje- 

 dinih česti njezinoga tijela, izgubio sam i ovaj 'primjerak. Po dovršenim ski- 

 cama (tabla, slika 1. — 5.) lako se mogla odrediti pripadnost toga oblika ge- 

 nusu: Phjllognathopus Mražek, i sličnost njegova s vrstom Phjllognathopus 

 Viguieri. Maupas*^ (i **) u glavnijim crtama. S tom vrstom podudara se naš oblik 

 osobito po 5. paru nogu (tabla, slika 2.) i oboružanju ventralne strane posljed- 

 njega abdominalnog segmenta. Po drugim uredbama razilazi se naš oblik znatno 



