— 10 — 



s tom vrstom. To vrijedi osobito za izgled i oboružanjc rašljica (tabla, slika 3.). 

 Grane su rašljica u našeg oblika nešto šire, a udubina što se nalazi u sredini 

 spoljašnjega ruba njihova, nešto je dublja. S ventralne strane gledane rašljice 

 imadu u toj pobočnoj udubini po više (3—4) malenih bodlja, kakove Ph. Vi- 

 guieri pokazuje s ventralne strane na posljednjem abdominalnom segmentu i na 

 samim rašljicama na unutrašnjem rubu njihovih grana; kod našeg oblika nije 

 bilo na tome unutrašnjem rubu nikakvih bodlja. 



Ph. Viguicri ima u sredini spoljašnjega ruba jednu prilično dugu dlaku. 



Izgledom krajnik čekinja na rašljicama (tabla, si. 3.) razilazi se naš oblik 

 još jače od te vrste negoli samo izgledom samih rašljica. Osim toga snabdje- 

 vena su kod našega oblika dva abdominalna segmenta (3. i 4.) svaki sa dvije 

 simetrično smještene polukružne izbočine (tabla, slika 4.), o kojima u opisima 

 vrste Ph. Vigiiieri nema spomena. 



Diaptomus lUljehorgl De Guerne et Richard.' 



U mikrofauni Hrvatske dosada je bila nepoznata ta cirkumediterana vrsta; 

 ja sam je našao u jednoj bari na livadi prema tramvajskom stajalištu u Ma- 

 ksimiru, dalje u Podsusedu kraj Zagreba, s lijeve strane samoborske pruge, u 

 jednoj plitkoj bari. De Guerne i Richard-ov opis te vrste načinjen je na 

 osnovi materijala, sabrana u veljači god. 1888. u okolini x\lgira. Daday^ je tu 

 vrstu našao na više mjesta u Ugarskoj. Primjerci iz Ugarske ponešto su različni 

 od primjeraka iz Algira. Razlika se odnosi poglavito na hijalinu lamelu trećega 

 članka prihvatnih antena, jer te lamele kod algirskih primjeraka nije bilo. Raz- 

 lika između ugarskih i algirskih primjeraka proteže se ponešto i na izgled unu- 

 tarnje grane desne pete noge mužjakove. Po tim obilježjima, t. j. po hijalinoj 

 lameli na 3. članku od kraja na prihvatnim antenama i po izgledu unutarnje 

 grane desne pete noge mužjakove slažu se moji primjerci s ugarskima. Po 

 kvržicama na drugome bazalnom članku desne i lijeve pete noge mužjakove, pa 

 po bodljastoj izbočini donjega spoljašnjeg ruba prvog krajnoga članka spoljašnje 

 grane desne pete noge, stoje naši oblici bliže onim algirskima oblicima, koji su 

 prikazani na slici De Guerna i Richarda (tab. II. si. 3. kod tih pisaca). Naši su 

 oblici bili obojeni smeđe-narančasto, crveno i modro. Modra boja prevlađuje na 

 rubovima segmenata na ventralnoj strani i na privjescima. Veličina: 9 22 mm, 

 (^ : 1'85 mm. 



Diaptomus zachariasi Poppe. ^ 



Tu je vrstu našao Car' u preostalu Soštarićevu materijalu iz okoline 

 Varaždina, koji je bio sabran 29. 6. i 24. 7. 1885. Šoštarić sam nije dospio, da 

 taj materijal potpuno opredijeli. Ja sam tu vrstu našao u botaničkom vrtu u 

 Zagrebu dne 30. 4. 1913. Prije toga našao sam na istome mjestu u botaničkom 

 vrtu, u malenom s prijeda već spomenutom ribnjaku, dne 22. 4. 1912. jednoga 

 samo mladog Diaptomusa ; vrsnu pripadnost mu nijesam odredio. 



Car nije svoje primjerke pobliže opisivao, a nemamo od njih ni crteža; 

 ne znam da li se po izgledu slažu s primjercima, koje sam ja našao u bota- 

 ničkom vrtu. Moji se primjerci najbolje slažu sa Schmeilovim opisom te vrste 

 i s njegovim slikama^" o primjercima iz Njemačke. To je tim zanimljivije, što 

 je Daday našao u Ugarskoj, a Steuer'^ u materijalu iz okoline Graza (botanički 

 vrt) samo takove primjerke, koji se sa Schmeilovima u nekojim karakterističnim 

 obilježjima ne slažu. Steuer pače nalazi, da ugarski i gradački oblici s jedne, a 

 njemački Schmeilovi oblici iz okoline Halle-a s druge strane, predstavljaju „Va- 

 riationsextreme"."' Kod mojih primjeraka iz botaničkoga vrta ne svršava hija- 

 lina membrana prihvatne antene mužjakove na trećem članku (od kraja) onako 

 jednostavno, kao kod Dadayevih oblika, nego nasuprot pri kraju nosi jednu 

 kuku („Endhaken"), kakvu imadu Schmeilovi oblici. 



Sjetilna bodlja s desne strane posljednjega torakalnog segmenta ne stoji 

 na najnižem mjestu stražnjega ruba, kao na lijevoj strani, nego se nalazi na 

 jednoj ventralno stojećoj izbočini. koja viri preko toga ruba napolje upravo 



