Pećine hrvatskoga krša. 



I. DIO. 



Pećine okoliša lokvarskoga i karlovačkoga. 



Primljeno u sjechiici matematićko- prirodoslovnoga razreda Jugoslavenske akademije 



znanosti i umjetnosti dne 12. jula 1913. 



Napisao Josip Poljak. 



Uvod. 



Znanstvenim istraživanjima pećina (spilja) počelo se tek pred nekoliko 

 desetg'odišta na podlozi geološko-geografskoj. zoološkoj i antropološkoj. U po- 

 sljednje vrijeme kroče ta istraživanja nešto brže naprijed, pa ima nade, da će 

 istraživanja pećina naskoro riješiti većinu pitanja i problema o fenomenu krša, 

 koja su danas još manje više neriješena. 



Literatura, koja se bavi obrađivanjem pećina, prilično je opsežna, no kod 

 izbora te građe treba biti na oprezu, jer ima mnogo toga, što je pisano u obliku 

 različnili turističkih skica i opisa. Svi se ti opisi manje više među sobom poduda- 

 raju, jer gotovo svi pjevaju samo hvalospjeve prirodi, koja je stvorila i podzemno 

 carstvo krasota. Tek novija djela obrađuju pećine strogo znanstveno, priklanja- 

 jući kod toga osobitu pažnju hidrografiji, tomu najzamršenijemu, ali ujedno i 

 najvažnijemu problemu u pojavama krša. 



U nas se počelo s istraživanjem pećina tek u najnovije vrijeme i to prije 

 dvije godine. Osnutkom geologijskoga povjerenstva za kraljevine Hrvatsku i 

 Slavoniju od godine 1909., uređena je u okviru toga povjerenstva speleološka 

 sekcija sa zadaćom, da znanstveno istražuje pećine Hrvatske i Slavonije, na- 

 pose pak one. koje se nalaze u krajevima hrvatskoga krša. Ta je zadaća veoma 

 teška, jer iziskuje velikih novčanih i fizičkih žrtava; zato takova istraživanja i 

 napreduju dosta sporo. Ja ću se ovdje baviti istraživžinjima, koje sam obavio u 

 godini 1912. Literatura, koja se odnosi na pećine tih krajeva, nema znanstve- 

 noga karaktera; podaju se najviše samo opisi, pa se za to na njih ne ću ni 

 osvrtati. Na određenim mjestima spomenut ću, gdje i tko je što napisao o peći- 

 nama, koje pominjem. 



Da se kod nas pristupilo znanstvenom istriiživanju pećina, ide velika hvala 

 g. prof. Gorjanovića, koji je osnivač geološkoga povjerenstva, a uzato g. 

 prof. Langhoffera. koji je velikim trudom skupio i popisao sve dosada po- 

 znate pećine Hrvatske i Slavonije. Pomenuti popis izišao je u „Vijestima" geolo- 

 gijskoga povjerenstva, dio H., 1912. 



Osobitu ću zahvalu izreći g^. dru. E. Rossleru i kandidatu filosofije Jo- 

 sipu Plan di ću, koji su mi bili postojani pratioci; onaj prvi u okolišu karlo- 

 vačkom, a drugi u okolišu lokvarskom. Kod toga su rada uložili velik trud oko 

 sabiranja spiljske faune, upotpunjujući tako onu prazninu, koja se u tome po- 

 gledu ističe u našim zbirkama. Napokon lijepa hvala g. dru. Škrebu, koji mi 

 je obavio korekciju termometra, te sam tako ovdje mogao prikazati točne re- 

 sultate o temperaturama pećina i voda, koje u njima dolaze. 



