39 — 



Ub. 



zalazio i pračovjek, obrađene kosti spiljskog medveda i jelenji rog. Oruđe 

 i oružje toga pračovjeka hrvatskoga krša, nađeno u pećini Bukovac, sastoji se 

 od dvaju komada medvjeđih kosti, koje su na tri mjesta probušene, i od jele- 

 njega roga, obrađena u obliku strjelicc\ Osim toga je dr. Kormos našao i 

 ognjište, kao i komadiće ugljena od jelova drveta. Svakako je to važan nalaz, 

 pa su to prvi tragovi pračovjeka u hrvatskom kršu, no čini se ipak, da pra- 

 čovjek nije stalno stanovao u pećini Bukovac, nego da je zalazio u nju samo onda, 

 kada je imao da potroši kakav plijen. Uz ovaj kulturni sloj ilovine, važan je još 

 sloj 4. i 5., naime sloj šljunka i kremenog žućkastoga pijeska, koji je najjače 

 staložen na ulazu pećine. Malo je zagonetno, odakle je potok, koji je utjecao u 

 pećinu, uzeo taj materijal, kad znamo, da cijeli okoliš sastoji samo od trijadičkih 

 vapnenaca. Pregledavajući pobliže materijal, našao sam u njemu nekih karaktera, 

 koji upućuju na to. da bi taj mogao potjecati od karbouskih pješčenjaka okoliša 

 Beloselo i Glavica. Temperatura zraka u pećini iznosi popriječno 7" C. Nedaleko 

 pećine Bukovac, u blizini kote 834 i željezničke stražarnice Bukovac, nalazi se 

 jedna mala polupećina bez ikakove veće vrijednosti, a služi kao zaklonište. 



4. Ledena pećina. Na sjevero-istočnom krajnom rubu lokvarskoga polja, 

 nešto desno od puta, što vodi preko Golubinjaka na kolodvor, nalazi se jedna 

 16"20 m duga pećina, koja odaje jasno pukotinski karakter. Pećina je u početku 

 visoka 2'8() m, pa se konačno sužuje na 56 cm, tako da se jedva potrbuške može 

 doći do kraja, koji se malo uzdiže i raširuje. Pećina se svršava prema gore 

 jednim dimnjakom. (Vidi sliku 4.) Rekoh, da pećina ima posve karakter oveće 

 pukotine, koja je tek neznatno raširena vodom nakapnicom i sitnim pukotini- 

 cama. Zanimljiv je svakako svod pećine. Kad je postajala pukotina, došlo je 

 uslijed razmican ja slojeva do toga, da su u 

 pukotinu zapala dva klinolika balvana, koji 

 sačinjavaju svod pećine. (Vidi tablu IV., 

 sliku l.j Bez tih balvana nebi pukotina 

 imala karakter pećine, jer nebi imala svoda. 

 Da su ti balvani upali u pukotinu, vidi se 

 jasno po pobočnim stijenama, koje imadu 

 slojeve gotovo horizontalne, a same su vei'- 

 tikalne. U gornjem je dijelu pećine jak 

 propuh, kojega prouzrokuje visok dimnjak, 

 jer taj komunicira prema vani. Poradi pro- 

 puha je i temperatura u tome dijelu pećine 

 oko 8"C, dok je u početku pećine oko 7.5*' C. 

 Siga i inih sigastih tvorevina u pećini nema, 

 pa su stijene posve čiste ; razlog je tome 

 velik propuh, koji je uvjet za naglo ispa- 

 rivanje. 



5. Pećina Ledenica nalazi se na jugoistočnoj strani Golubinjaka, kojih 

 250 m daleko od križanja Fužinske ceste i željezničke pruge, na zapadnom pod- 

 nožju Jorin vrha. U pećinu se ulazi smjerom SSO, dok je položaj same pećine 

 ONO — WSW. Pećina je sastavljena od dvije dvorane, 15 i 46m duge a 27"50m 

 široke; obje su među sobom spojene 18 m dugim veoma uskim hodnikom. Hodnik 

 ima u sredini propust, kojim komunicira izravno s izvanjim svijetom. U prvoj, 

 1520 m dugoj dvorani, nalazimo u sredini ogromnu supteranu vrtaču, punu posve 

 svježeg narušenoga materijala. Materijal potječe sa stropa dvorane, jer su dolo- 

 mitični vapnenci, u kojima se pećina nalazi, posve ispucani i raseljeni, a uzato 

 imadu gotovo posve horizontalan položaj, tako da se rušenja veoma lahko doga- 

 đaju. Napredovanje rušenja toga tavana ići će s vremenom i dalje, pa će se 

 konačno i svod dvorane srušiti, a ostati će napokon ovelika propast sa posve 

 okomitim stijenama. Budući da se rušenje zbiva gotovo dnevno, jasno je, da 

 dvorana nema siga. Isto tako nema siga ni druga dvorana, a i voda nakapnica 





^*vtVf, -[Jl^lAl 



■^0 



io^ 



Slika 4. 



1 Dr. F. Kormos: Die ersten Spuren des Urmenschen im kroatischen Karstgebiete, str. 

 98. (Foldtanv Kozlonv. XV., I. kot. 1912.). 



