— 40 — 



kaplje tek na dva tri mjesta. U drugoj 46"50 m dugoj dvorani imamo opet ve- 

 liku supteranu vrtaču (vidi sliku 5.j, ispunjenu donekle ruševinskim materi- 

 jalom, no rušenje ovdje ne napreduje tako brzo, kao u prvoj dvorani, jer su 

 dolomitični vapnenci manje rastvoreni. Temperatura zi'aka u drugoj dvorani iz- 

 nosi 5" C. a u prvoj dvorani 7" C ; ta je prva dvorana otvorena na dvije strane, 

 pa tako vanjski zrak veoma lako struji unutar. Pećina je uvjetovana u glavnom 

 tektonskim momentima t. j. mrežom pukotina, uz pripomoć vode nakapnice. 

 Veoma se često u njoj nalazi leda, poradi česa je i prozvaše Ledenica. 



6. Pećina Gerovska rebar ili pustinja, nalazi se kojih 300 m udaljena 

 sjevero-istočno od željezničke stražarnice br. 80 na pruzi Delnice — Lokve, i na 

 sjevero-zapadnoj strani podnožja Petohovskoga vrha. Ulaz je u pećinu prilično 

 velik (vidi tablu IV., sliku 2.), pa se dosta lako ulazi u 8m širok, a 17 m 

 dug hodnik, koji ide u početku prema SWS, zatim zakreće prema istoku, a 

 konačno se sužuje na 2'20 m. Xa koncu se ruši okomitom, do 3 m visokom stije- 

 nom u dvoranu, koja leži gotovo prema — W. Iz te 860 m široke a 9'30 duge 

 dvorane idemo užim hodnikom u drugu manju dvoranu, široku 5'20 a dugu 



tQ t- 



->■ 



i^c-cv-jva &()^nvcrt. 



3Cori>,mC. v***** ■ 



Slika 5. 



'^a^i^>.fyVK/t . 



I I I 11 -^1 1 



11'60 m. Cijela pećina bila je prvobitno ravna poda, tek kasnijim tektonskim 

 učincima srušio se pod u obje dvorane, stvorivši tako u svakoj po jednu supte- 

 ranu vrtaču. Tu nam okolnost jasno dokazuju sige. koje su stijene dvorana 

 posve ispunile sve do visine poda u srednjem hodniku. Od te visine prema dnu 

 nema dvorana siga, nego su stijene posve čiste, dokaz, da se pod dvorana kas- 

 nije spustio. Pećina je bila urešena veoma lijepim sigama, no sada je sve zača- 

 đeno. a veći su i ljepši komadi odneseni. Spiljske ilovine ima tek po nekim 

 uglovima u prvoj dvorani, dok u drugoj ima tek uz rubove veoma mala naslaga. 

 Na kraju druge dvorane nalazi se malena lokvica vode nakapnice. koja nikada 

 nepresahne, pak ljudi iz okoliša nose vodu odanle. Pećina se svršava sa dva 

 vertikalna dimnjaka i jednom horizontalnom pukotinom fvidi sliku 6.). Oba 

 dimnjaka, kao i pukotina, služili su nekada kao dovodioci voda sa površine, a 

 to se jasno vidi na njihovim stijenama, koje su posve izdubene i izglađene. 

 Voda, koja je njima dolazila, gubila se dijelom u podu pećine, a veći dio je 

 ponirao ovećom pukotinom na rubu prve dvorane. 



Hodnik, kojim se ulazi u pećinu, nije od početka bio naznačene veličine, 

 nego je morao biti posve uzak, tako kao onaj na ulazu u prvu dvoranu. Tek 

 kasnijim rušenjem postao je hodnik širi i viši; to se rušenje nastavlja i danas. 

 Prema obilju i debelim naslagama sigastih tvorevina na stijenama pećine zaklju- 

 čujemo na njezinu veću starost, a nalazi se u srednjo-trijadičkom dolomitičnom 

 vapnencu. Pećina je djelo erozije i korozije uz prisutnost pukotina i to glavne 

 pukotine smjera — Tf", i jedne, koja križa taj smjer pod kutom od 28". Tem- 



