— 44 — 



slabo uzdignuti i brazde se smjerom XW — SO ; pećina ima dva oveća ulaza, od 

 kojih je jedan nepristupačan fB., si. 9.). jer se okomito ruši u Kupu, dok se 

 drugim fvidi tablu VII., sliku 1.) ulazi u nutarnjost pećine. Cijela pećina Vr- 

 lovka u glavnom je 315 m dug spiljski hodnik bez većih dvorana. Kojih 39 m 

 daleko od ulaza dijeli se taj spiljski hodnik u dvoje. Jedan dio vodi desno u 

 9"6 m dugi. a do 2 m visoki i 3 m široki hodnik, koji je posve suh i bez ika- 

 kovih sigastih tvorevina. Zapravo je to pukotina, koja teče smjerom SW — NO 

 u pravcu prema ulazu pećine (A., si. 9.). križajući tako glavnu pukotinu smjera 

 N — S pod kutom od 32*^. To je križanje pukotina razlog, da je Vrlovka u svom 

 početku najšira (10 — 12 m), a ujedno i najviša (8 — 9 m), (vidi sliku 9.j. U 

 suhom desnom hodniku našao sam u podu sloj ilovine od kojih 20 cm debljine, 

 a ispod njega sloj od 40 — 56 cm, nanesen od potoka. Očito je, da je prije sa- 

 dašnje suhe periode protjecala hodnikom voda, koja je taložila pomenuti šljunak, 

 no veoma je teško ustanoviti, iz kojega bi dijela mogao šljunak biti nanesen, 

 jer u blizini nema nigdje sličnoga materijala. Vjerojatno je, da je uvalom, što 

 teče od Brloga prema Kamcmjii, nekada tekao potok, koji je ulazio dotično po- 

 nirao u hodnik ; našao sam naime u okolišu Brloga posve sličnoga materijala, 



^ 



1 



S*r 



■\-*7l 



.<? .. 





S^53->£. 



^»^istfivtaJ^V fUn^t . 



9Ty«v»6* 



I ■ i 



Klika 9. 



kao u hodniku Vrlovke. Budući da je hodnik sada posve suh kao i prije, to je 

 posve jasno, da su mu stijene gole i bez siga. Drugi dio, t. j. lijevi hodnik, 

 vodi u smjeru glavne pukotine sve do kraja, pa pravi tek tu i tamo neznatne 

 otklone od svoga A"»S'-smjera. Tek na koncu otklanja se hodnik nešto jače prema 

 W. U toj svojoj protezi, dakle od raskršća hodnika do kraja pećine, raširuje se 

 hodnik nešto jače tek na dva tri mjesta. Iza kojih 37 m dolazimo do jedne 

 6 m duge a 3 — 4 m široke mlake, duboke 60 — 70 cm. Preko te vode hodnik se 

 se čas suzuje čas raširuje. pa iza nekoliko koračaj a dolazi opet do vode. koja 

 zaprema 18 m dug a 3"40 m širok prostor. Dubljina je vode toga dijela spilje 

 30 — 60 cm. Iza ove mlake dolazimo u gotovo najveću dvoranu pećine, široku 

 12 m a dugu 11 m sa veoma niskim svodom. U dvorani su tri veoma lijepa 

 stalagmita, koji u svojim protegama čine istokračan trokut. Odmah iza te dvo- 

 rane dolazimo do treće mlake, duge 8 m i 20—40 cm duboke, iza koje dolazi 

 nešto širi prostor, a taj se dalje nastavlja uskim vijugastim hodnikom. U hod- 

 niku je veoma lijep, do 1 m visok, stalagmit. Iza toga hodnika dolazimo u 12 m 

 dugu a 10 m široku i veoma nisku dvoranu, koja ima u svom istočnom kutu 

 jedan oveći stalagmit. Odavle zakreće hodnik lagano prema W, pa se konačno 

 grana rašljasto svršava. U svim opisanim prostorijama, osobito pak u gornjem 

 dijelu pećine, ima sva sila prekrasnih stalagmita i stalaktita, kao i drugih siga- 

 stih uresa po svodu i pobočnim stijenama pećine (slika 1. i 2., tabla VI.j. 



