— 46 — 



Cijeli taj spiljski hodnik služio je nekada, dok je korito Korane bilo za 

 kojih 8 — 10 m više, kao ponor, kojim je otieala znatna množina vode iz Korane. 

 Da je tomu tako. svjedoči nam sam položaj pc(-ine kao i njezine stijene, a oso- 

 bito ulaz, gdje je voda imala najjače djelovanje, pa je posve izjela i izgladila 

 stijene ulaza (vidi tablu VII. sliku 2.}. Iza toga, što je korito Korane palo 

 niže. ostala je pećina na oko bez vode. No promoti'imo li zadnja dva hodnika, 

 nalazimo u njima jezerca 2() m duboka, a 24 m široka. Voda u tim jezercima 

 u direktnoj je svezi s Koranom, jer na pobočnim njihovim stijenama vidimo 

 jasno crte. koje označuju vodostaje jezera ; ti su pak vodostaji u svezi s različ- 

 nim vodostajima Korane. Uzato su se mjerenja vode. obavljena u jezerima i u 

 Korani, točno podudarala, tako da sam u oba slučaja dobio iznos od 11^ C. Za 

 vrijeme jako velikih vodostaja Korane ispunjen je gotovo cijeli spiljski hodnik 

 vodom, dok voda u jezerima ni za najmanjeg vodostaja ne presahne, nego ima 

 svagda isti nivo, kao i Korana. Jezerca se protežu u dužinu do 6 m. a zatim se 

 ruše u veoma uski ponor, tako da je slijed daljih opažanja bio ovdje prekinut. 

 Temperatura zraka u pećini Vražić iznosi 12" C. 



Tik pred ulazom u Vražić. na desnoj strani, nalazi se otvor, visok 1'70 m 

 a širok 1'5 m, koji nas vodi u jednu 17 m dugu a mjestimice 4 m široku veoma 

 nisku dvoranu. Dvorana ima okomit smjer na pećinu Vražić, dakle smjer SW — 

 NO, pa je nastala mnogo kasnije od pećine Vražić ; stvaranje se nastavlja i sada. 

 Taj „Mali Vražić" , kako bi pećinu mogli nazvati, djelo je tektonike t. j. rušenja, 

 pa budući da je pećina još iz mlade dobe, >iema nikakovih siga. a i posve je 

 suha; tek u dnu dvorane našao sam nešto ilovine i malo vode. Voda potječe ta- 

 kođer iz Korane, jer za većih vodostaja dolazi voda gotovo do trećine visine. 

 Pod pećine pun je srušenoga materijala sa stropa pećine, a tek tu i tamo ima 

 nešto spiljske ilovine. Temperatura je zraka i tu 12" C. 



4. Pećina Jezero. Nedaleko Korane, između mjesta Siča i Lučice, nalazi 

 se ta dosta zanimljiva pećina. Ulaz u pećinu prilično je teško naći, jer se taj 

 nalazi u podu jedne 10 m duboke vrtače, koja je od ceste, što vodi iz Cerovca 

 preko Siče u Gornju Perjasu-u, udaljena kojih 350 m. Spustimo li se strmom 

 stijenom vrtače do njezina dna, nalazimo u tom dnu ulaz u pećinu Jezero, koji 

 je l'l m širok, a do 2"2 m visok (vidi tablu VIII. sliku 1.). Pećina se nalazi 

 u trijadičkim dolomitima debelih slojeva, koji se brazde od yW — SO, a padaju 

 pod kutom od 28° prema 0. 



Položitost tih slojeva razlog je. da se pećina stvorila. Prvobitno je bila 

 pećina veća, jer je današnja vrtača bila prije očito jedan dio spiljskoga hod- 

 nika; taj je dio poslije toga, što se tavan hodnika srušio, pretvoren u vrtaču^ 

 Posve je jasno, da je uz rečene tektonske momente sudjelovao još jedan drugi 

 neposredni faktor, koji je pospješio rušenje tavana, kao i stvaranje cijele pećine, 

 a to je voda i to pretežno voda nakapiiica, a dijelom i voda podzemnica. Budući 

 da se pećina nalazi u dolomitima, koji doduše iniadu debele slojeve, ali su veoma 

 ispucani, (pa poradi toga prepuni različnih pukotinica), jasno je, da je voda na- 

 kapnica lakoćom zalazila u pukotine, raširivala ih. i time pospješila rušenje ta- 

 vana i pobočnih stijena, stvorivši tako današnju pećinu. Voda podzemnica, koja 

 je od vremena do vremena zalazila ovamo, nosila je lagano srušen materijal, pa 

 je time također pripomogla razvoju pećine. Cijela se pećina proteže smjerom 

 od NW — 80 od ulaza do kraja jezera u dužini od 38 m ; sastavlja se od donjih 

 dvorana, koje su među sobom odijeljene 4"80 m visokom stepenicom (vidi sliku 

 11.). Iza toga što smo prošli 7'2 m dug hodnik, dolazimo u prvu dvoranu, dugu 

 17*6 m a široku 10 — 15 m. Dvorana je visoka 4 — 6 m. nema mnogo siga, pa joj 

 je dno puno spiljske ilovine, na nekim mjestima gotovo 56 cm debele. Ilovina 

 je posve čista bez ikakovih faunističkih ostataka, a nanesena je u pećinu vo- 

 dama, koje u nju ulaze za vrijeme velikih vodostaja. Najviše ilovine ima u 

 južnom kutu dvorane, gdje uzduž južne strane pećine ima po više ponora, koji 

 primaju vodu, što se za vrijeme velikih oborina skuplja u dvorani. Ti ponori 

 odvode vodu prema Korani, gdje ona podno Lučice izbija u obliku periodičkih 



1 K n e b e 1 : Huhlenkuude. str. 142. 



