- 48 



nika na desnoj strani nalazimo drugu pukotinu, koja je stvorila 11 m dug a 

 60 cm širok i isto tako visok hodnik. Cijeli hodnik ispunjen je sigama, koje su 

 osobito lijepe na kraju hodnika, gdje se hodnik malo raširuje. Temperatura je 

 u oba pećinasta hodnika 12^ C. Drugi pećinasti hodnik ispod onoga suhoga jest 

 onaj s riječnim vodotokom vode podzemnice. Iz predvorja, koji je bio pomenut, 



uzdižemo se do ruba vrtače, duboke 

 8'8 m, a odavle se spuštamo u nju. 

 Voda je ovdje duboka do 48 cm, a 

 dolazi od sjevero-istočne strane, teče 

 ispod vrtače, nastavlja odatle tijek 

 prema zapadu, zaokreće onda naglo 

 prema sjeveru, a konačno se opet 

 okreće prema istoku. Dalje se nije 

 mogao slijediti tijek, jer je hodnik 

 veoma nizak i uzak. Veoma je vjero- 

 jatno, da taj vodotok podzemnice ulazi 

 na sjevero-istočnoj strani u kakovu 

 oveću dvoranu, koja mora da služi 

 kao neki rezervoar, u koji dotječu 

 vode cijeloga krškog platoa okoliša 

 Protiilipe, l'odene drage, Sv. Duha, 

 Ohlinjaka i Breze. Držim to stoga, jer 

 kojih 25 m daleko od ulaza u pećinu 

 Lipa nalazimo 3 vanredno jaka vrela 

 (vaucluse-vrelaj, koja nepresahnu nikada, a izbacuju upravo ogromne količine vode. 

 Najjače od tih vrela prikazuje slika 2. na tabli IX. Riječni vodotok u pećini 

 Lipa nije tako obilan, da bi mogao sam podavati vode onim vrelima, pa zato 

 držim, da se on tamo prema Brchović-drazi sastaje podzemno s mnogo jačom 

 žilom vode podzemnice ; združene te vodene mase kadre su podavati vode u 

 velikoj množini za ona tri vaucluse-vrela. Koli ona voda u pećini, toli i ona na 

 izvoru, pitka je, a imala je u listopadu 1912. temperaturu od ll'^ C. 



Iz svega, što je bilo rečeno, vidi se, da će istraživanja naših pećina pružiti 

 mnogo toga, što je zanimljivo, pa tako upotpuniti sliku hrvatskoga krša zajedno 

 s opažanjima na njegovoj površini, i time podati jasnu sliku svih fenomena na 

 površini i u nutarnjosti. 



Slika 12. 



