— 4 — 



Dne 22. novembra bile su potlu/cte samu izmjere 28. i 29. postaje, a u 2 

 sata poslije podne doplovila je ..Vila Velebita" na širinu Selaca, gdje je postaja 

 30. bila treće sidrište. 



Postaje, što dalje slijede, t. j. 31. — 35.. izmjerene su 23. novembra poslije 

 podne i na v(>eer, a postaje 36. — 39. dne 24. novembra do ll'^ 30'" prije podne. 



Već u 10'^ 30"" istoga dana počela se dizati sa juga oluja. Južni je vjetar 

 tako pojaeao. da nije bilo moguće dalje mjeriti. Zapovjednik broda okrene zato 

 .,Vilu Velebita", koja je usred jake ])orbe s burom i širokim došla u 9*^ na veeer 

 u rijeeku luku. 



Na postajama 40. i 41. izostale su ovaj put izmjere poradi nevremena. 



A. Hidrografski odio, 

 1. Odnosi temperature. 



NAPISAf) Dlt. A. GrAVAZ/A. 



Pristup. Istraživanja austrijske i talijanske ekspedicije imala su se baviti 

 hidrografijom i biologijom ponajviše otvorenoga Jadranskoga mora. Za priključak 

 naših istraživanja na rad pomenutih ekspedicija bila je upravo sada zgodna pri- 

 lika. Naš je zadatak bio : pretražiti prirodne odnose onoga dijela mora. koji se 

 proteže od hrvatskoga do istarskoga i dalmatinskoga kopna. Da bude suglasja u 

 metodama istraživanja rečenih ekspedicija i naših, dozvolilo je predsjedništvo 

 društva ..Adria'' - na molbu Jugoslavenske Akademije — da dva člana naše 

 ekspedicije, gosp. sveuč. prof. dr. L. Car i ja, prisustvuju kroz nekoliko dana 

 u augustu 1913. na c. i kr. ratnoj lađi .,Najadi" istraživanjima austrijske ekspe- 

 dicije. Zalivalno se sjećamo uputa, koje su nam dala sva gospoda drage volje, a 

 koje su iKiiu zaista bile dragocjene. Usmeno smo uza to utvrdili, da i uaša hrvat- 

 ska ekspedicija prouči kvarnersko more četiri puta na godinu u određenim roko- 

 vima s istini početnim danima, kad i austrijska ekspedicija, to j. Ifi. novembra. 

 16. fe))ruara. 1(). maja i 1(). augusta. 



Mjerenja je uz pisca ovih redaka oliavljao r prot". dr. M. Šenoa, a pomagali 

 su i asistenti. Da hidrografijski a i biologijski odnosi naših ekspedicija budu 

 jasniji, pokušat ću da raščlanim pomenuti dio jadranskoga mora i da utvrdim 

 jiomenklaturu pojedinih njegovih sastavina. 



Transgresijom je more u postglacijalno dolni ispunilo nekadašnje suho za- 

 valje među istarskim, hrvatskim i dalmatinskim kopnom, a brcgovi i brežuljci 

 pretvorili se u otoke i otočiće. Cijelo to zavalje nazvat ćemo — konvencional- 

 nim imenom — -kvarnerskim", jer je upravo ovaj dio njegov više poznat, negoli 

 ostali sastavni dijelovi. 



More Kvarnerskoga Zavalja rastavljeno je od pojedinih otoka u četiri dijela 



1. Među hrvatskom obalom i otocima Krkom. Rabom i Pagom proteže se 

 uski a (kigi Kanal, koji se u sjevernom dijelu zove ..crikveničkim'". a u južnom 

 ., planinskim". Najveća je dubljina Kanala 106 m, a ta se nalazi oko 5 km na 

 sjeveru od Jablanca. Po „Tijesnu" (40 m dubljine) među Krkom i hrvatskom 

 obalom stoji Kanal u vezi sa Riječkim Zalivom, a po Prvićkim i Paškim Vratima, 

 koja su duboka nešto preko 90 m, sa srednjim Kvarneroloin. Sa južnim Kvariie- 

 rolom slaba je veza, jer je more među Pagom i Virom duboko samo 9 metara, 

 a među Virom i dalmatinskim kopnom jedva 1 metar. 



2. Među istarskim i hrvatskim kopnom te otocima Cresom i Krkom nalazi 

 se Riječki Zaliv. Sa krajnoga sjevernoga njegova kuta silazi dno morsko 

 prema jugu i dopire do 66 m. dubljine. Morska se pak voda rastače : kroz Vela 

 Vrata prelazi u Kvarner, a kroz Mala Vrata u Kvarnerol. 



