o. Kvarner je podijeljeji u dvije polovine neznatnom podmorskom ,pro- 

 Čagom, koja se protegla od Lubenica na Cresu do suprotne istarske obale pod 

 selom Kavranom. ^^iroka je najmanje o km, a more je nad njom duboko samo 

 49 ni. Sjeverna polovina Kvarnera, s obzirom na dubljine. nastavak je „Riječkoga 

 Zaliva", dok južna polovina prelazi u otvoreno more. 



4. Kvarne rol je od otvorenoga mora odijeljen pregradom, koja se pro- 

 teže od Lošinja kroz otoke Ilovik, Silbu i Olib na jugoistok do dalmatinskoga 

 kopna. More nad ovom „Kvarnerolskom" pregradom nije nigdje dublje od o5 m. 

 Izuzevši prostorno malena ali strmenita vrata medu Plavnikom i Cresom, gdje je 

 more duboku 114 m, dno je Kvarnerola najdublje (isobata od 90 m) od sjevero- 

 zapadne obale Raba do suprotne obale Cresa, Tek na jecbiom mjestu dopire 

 dubljina do 104 m (u visini Vranskoga jezera, a 4^2 ^^^^ daleko od creske obale). 



Ovom su izvještaju dodane table o meteoi'ološkim pi-ilikama u uzdubu, pa o 

 temperaturama, o salinitt'tu i o kisiku morske vode. ((t1. te table, označene sa (AJ, 

 na kraju ovoga sveska.) 



Navesti ću još aparate, kojima smo se služili-'-. 



Za mjereiije temperature morske vodi; u različnim dubljinama upotrebljavali 

 smo okrctljivc termometre (Kipptbermomcter). Kod L plovidbe nijesu 

 se ti termometri ])okazali posve pouzdanima, jer su diferencije među njima 

 bile prevelike, pak smo poradi toga posudili četiri druga termometra od c. i kr. 

 liidrografskoga ureda u Puli. Budući pak da ti termonu'tri nijesu bili podijeljeni 

 u desetine stepena, nijesmo mogli stotinke ni procijeniti. To je rtizlog, što su 

 svi podaci o temperaturi morske vode za I. plovidbu publicirani samo u dese- 

 tinkama. Za II. plovidbu nal)avljeno je osam tennometara od C. Richtera, koji 

 su izvrsno funkcionirali. Podijeljeni su u desetine stepena, a jedan stepen obu- 

 hvata nešto preko 6 '"U. tako da se mogu procijeniti četvrtine jedne stotinke 

 stepena. Za crpanje vode iz različuih dubljina služilo nam je crpalo, slično 

 Ekmanovom, no preudešeno od samoga tvorničara M. Marxa (n Berlinu). Crpalo 

 obuhvata oko ()5() crn^, tako da smo tu množinu vode mogli upotrijebiti za ana- 

 lizu klora i kisika. Da se voda za određivanje kisika pretakanjem iz crpala u 

 bocu ne ošteti u sadržini, imalo je crpalo na gornjem dijelu malen ventil na 

 vijak, a na donjem dijelu pipac. Na pipac je bila nataknuta cijev od kaučuka, 

 kroz koju se ^'oda polagano cijedila u bocu, čim se malo otvorio ventil. 



Crpanje vode za određenje ugljičnog dioksida, radioaktiviteta, pa eventualno 

 i bakterija, obavljalo se s pomoću crpala Spitta-Imhoff. Taj je aparat dosta 

 težak ; poradi toga smo ga upotrebljavali samo na sidrištima. 



Za određenje dubljine vidljivosti upotrebljavali smo poznatu Secchi-jevu 

 ploču. 



Mjerenje brzine i smjera struja izvodili smo s Ekman-ovim mjerilom za 

 struje. 



Uz hidrograiijska posmatranja obazirali smo se i na meteorologijske pojave. 

 Temperatura zraka određena je s pomoću Assmann-ova aspiraeionoga psihro- 

 metra. Po primjeru austrijske ekspedicije visio je i naš psihrometar u vrijeme 

 posmatranja na vjetrenoj strani zapovjedničkoga mosta i to na savijenoj gruji, 

 da može aspirirati čisti morski uzduh. Na osnovi psihi'ometrijske diferencije i 

 Sprungove formule određen je pritisak para i relativna vlaga^ 



Naoblaku, pa smjer i jakost vjetra procijenili smo i)o načelima, koja vrijede 

 za kopnene meteorologijske postaje. 



Prva plovidba (od 25. augusta do o. septembra 1913.) 



U Kanalu je temperatura prosječno rasla sa jugoistoka i sa sjeverozapada 

 prema njegovoj sredini. Vidi se naime, da je taj dio Kanala stajao pod utjecajem 

 toplije kvarnerolske vode, i to ne toliko najgornji slojevi (0—10 m) koliko 



1 Opširno je sve apanite ui)i8iio W. v. Kesslitz: Die neueii hydrographischen und 

 biologischen Forschuno-sarbeiteii in der Ađria, (S. A. aus den „Mitteilungen aus dem Gebiete des 

 Seewesens" ; Pola. 19l2). 



'^ Artpirations-Psvchroiiietei-'l'afeln. Herausgegebeii vom kgl. preuB. Meteorologiscben 

 Institut. Braunschvveic-, 1908. 



