— 8 — 



' Salinitet na površini Često je neznatno visi od saliniteta sloja, koji slijedi ;. 

 prema duhljiiii raste salinitet. dok voda na dnu eestn pokazuje u|)et nešto manji 

 salinitet od ono^ra u slojn iznad nje>. U Kvarueroln određen je salinitet od o8%(y 

 tek kod 7. postaje u dubljini od oO m. U Kanalu pak uopće nije nađeno u ni- 

 jednoj dubljini mora 88%o i^i ^'i"^'"- <^ok se u južnom Kvarnerolu (kod postaje 12. 

 i 13.) taj iznos javlja već na površini. 



Iz })rofila. koji su prikazani u tablicama, vidi se, da slatka voda obično 

 teče na površini mora. da se s morem dosta ])rzo miješa, tako da se obično u 

 tlubljini od 10 m to razređenje jedva opaža^. 



Izračunate gustoće pokazuju, da su mijene gustoće dosta znatne. Tako je 

 na ])r. u Kanalu variirala gustoća između 



s< = 10253 (kod Selaca. 2. IX. 12^ 23" C) ili So = 102838 i 

 s, = 1-0263 (kod Baga 28. VIIL S^ 35' p. m.. lit^.)" Ci ili So = 1-0297; 

 u Kvarnerolu je (na 3. postaji, 31. VIII. 7*^ p. m.. 22-3° C) bilo 



s, = 102604 ili So = 103014, 



a u Kvarneru (kod 36. postaje, 31. VIIL. 12^, 22-4*' C) imala je površina mora 

 gustoću 



s, = 1-02659 ili so = 1 03074. 

 Za 0° C određena mjerenja po Reischaueru slažu se s tim brojevima. 



Za drugu plovidbu (16. — 25. novembra 1913.) omogućila je Jugoslavenska 

 akademija znanosti i umjetnosti dogradnju biološkoga i kemijskoga laboratorija 

 s jedne i druge strane glavnoga jarbola na palubi ..Vile Velebita", tako da su 

 se neka kemijska i fizikalna istraživanja mogla izvesti tijekom plovidbe. 



Tako je kod druge plovidbe određen uz klor još i kisik morske vode 

 odmah na brodu. Na sidrištima (24-satua motrenja) dignuti su uzorci morske 

 vode zbog određivanja ugljičnoga dioksida, zatim je istražen radioaktivitet, a 

 kod 24 postaje vađeni su ogleci morskog dna^. 



Kisik u moru određen je po Winklerovoj metodi, kako ju je modificirao 

 Ruppin*. a zasićenje morske vode kisikom izračunato je nakon redukcije nađenoga 

 obujma na 0° i 760'"^, po formuli : 



O2 = 10.291 — 02809^ + 0-006009 ^'^ — 0-0000632^ 

 — Cl (01161 — 0-(X)3922^ f 0000063^2, 



po Foxu^ ; vrijednosti kod više negoli 20%o klora kontrolirane su grafički. 



Određivanja ugljičnoga dioksida (jigljične kiseline) u morskoj vodi izvode 

 se plinsko-analitičkom metodom^ s pomoću sprave, koja je označejia po Knud- 

 senu. a modificirana po Ruppinu'. 



Ujedno se u istim uzorcima određuje alkalinitet^. 



Sadržaj soli u površinskom sloju mora (0 — 5 m) bio je u novembru po ci- 

 jelom kanalu znatno manji, negoli u septembru. Kod izlaza iz bakarskog zaliva 

 u riječki iznosio je salinitet (postaja 32.) samo 32'9*'/oo, kod postaje 25., sjeverno 

 od Jablanca : 34-2''/oor ^^ kod najjužnije postaje (18. ) : 33-97oo- 



Počevši od postaje 32. raste salinitet morske površine prema zapadu, dakle 

 prema riječkom zalivu naglo, tako da je voda kod postaje 33. sadržavala već 

 37 %o- ^ odatle do 14. postaje (u južnom Kvarnerolu) preko 38Voo- 



U različnim dubljinama istoga mjesta bio je salinitet mora u novejubru 

 manje različan negoli u septembru ; to dolazi od polaganoga ohlađivanja sa po- 

 vršine. Teža (hladnijaj silazeća voda miješa se s toplijom u nižim slojevima, pa 

 se time donekle izjednači i temperatura i sadržaj soli. Kod toga miješanja su- 

 djeluju i struje, naročito u okolini, gdje se Kanal sastavlja s Kvarnerolom. 



^ Vidi u hidrografskim tabelama postaje : 2., 19., 22., 2o. i 27. 



^ Vidi hidrografijskim tabelama postaje: 18., 20., 21.. 25., 29. i 32. 



* O opažanjima ua sidrištima izvijestit će se ])Osebno. 



* Ruppin, str. 11. 



' Publieations de circonstance, br. 41.. str. 11. 



•= Ruppin, str. 10. 



7 r^pravu je izradio C. Richter. Berlin. 



•* Die hvdrographisch-chem. Metoden. Leipzig 1912. 



