— 14 



Tablica 4. 



s Rij(^6kiiii zalivom, pa čini za sebe prilično jedinstveno područje s nekolikim 

 posebnim osobinama fdubljina. obilni pritok slatke vode). Xa jugu utječe Zrmanja 

 u slijepi nastavak kanala, donoseći organskoga i anorganskoga đubreta. I baš na 

 najjužnijoj postaji ((' 18.) nalazimo maksimum planktonske mase (36-06 cm^j, od 

 koje otpada najveći dio na fitoplankton. U plitkom Ninskom prolazu i dubljem 

 Ljubaću. koji čine vezu među južnim Kanalom i Kvarnerolom, nalazimo kud i 

 kamo manje planktona ('(' 16. sa 619 cm«, a C 17. sa 14-65 cm^j. Bit će da je 

 plankton Kanala autohton (bujno množenje na licu mjesta; propagacioni centar). 

 To prelazno područje (<J 15., 16. i 17.) odlikuje se pred južnim Kanalom 

 obiljem Podocon/ne (s pupovima), (karakter zajednički s Kvarnerolom isto kao i 

 množina Evadne te brachyurnih i makruruih Žoeaj. S druge strane pak pokazuje 

 C 17. mnoge osobine južnoga Kanala (obilje Acanthometrona, Ceratia i dr.) O živoj 

 komunikaciji, bar površinskoga sloja, između Kvarnerola i južnog Kanala putem 

 Povljanskog. Ninskog i Ljubaćkog prolaza, svjedoče česta opažanja velikih jata 

 različnih Scyphomedusa (koje ulaze u Kanal). Kod 17. uhvaćena je pored 

 Fodoconjne po jedna: Emheilota i Slahhena. 



Kanalsko područje pokazuje u kvantitativ- 

 nom smislu najveće obilje planktona s poprečnih 

 25*16 cm^. U cijelosti je duž cijelog Kanala 

 plankton podjednako razdijeljen (kod C 20. samo 

 19-72 cm^ a na sjevernom izlazu : 6' 31. samo 19-50 

 cm^); tablica 4. Neka se razlika može odrediti 

 između južnoga i sjevernoga dijela Kanala u tome, 

 da je u prvom dublji sloj vode (ispod 15 m) 

 razmjerno obilniji planktonom. To bi moglo biti 

 u svezi s time. što je površinski sloj južnoga 

 dijela Kanala veoma oslađen vodom iz Zrmanje. 

 U fitoplanktonu kanalskoga područja, koji 

 je veoma razvijen, prevlađuju kremenjašice (Dia- 

 tomaceae). a onda dolaze Dinoflagellata 

 osobito različne vrste roda Ceratimn pa Pendi- 

 nium. Osobito u južnom dijelu Kanala mogli smo 

 naći veće množine Coccolithophorida. 



U cijelom Kanalu dolazi mnogo Acantho- 

 metra, dok je StirJiolon^he rijedak; iz dubljih je 

 slojeva uhvaćen na C 18., 25.. 26. i 27.; na C 2b. 

 nešto brojniji. Drugih Radiolaria ima veoma 

 malo. U osobito velikoj množini dolazi svuda 

 Sodilum (najveća masa ispod 15 m dubljine), a 

 mnogo ima i Tintinnoda. Jednako je raširen 

 pcmenuti već Vorticellid fZoothamnium ?). 



Hidromedusa ima malo, osobito u južnom 

 dijelu Kanala. Pored češće Podororyne nađene su 

 pojedine : Gemmaria, Steenstriipia. Perigonhnus, 

 Bougainvil lia i Slahheria. Actinotrocha je uhva- 

 ćena na više mjesta (^C 18., 20., 28.) i to uvijek kod potezanja iz dubljih slojeva. 

 Copepoda ima razmjerno malo, a Phyllopoda su veoma rijetki (samo Evadne 

 na C 31 nešto češće;. PhijUosoma-ldiTve uhvaćene su na C 21. i 26. (iz dubljega 

 sloja L Razmjerno su često hvatane larve od Cirnpedia (metanaupliusj. Na C 26. 

 uhvaćena je trematodska Cercaria. Neki Acarid je svuda raširen. Ascidijska 

 larva hvatana je na C 18. i 24. (s površine). Od larva Echinodermata ima 

 najviše Echinopluteusa, a najmanje Auricularia (Bipinnana i Tornaria nijesu 

 uopće opažene). Salpa je uhvaćena na C 24., a riblja jaja i mlađ svuda, ma da 

 rijetko. 



U Kanalsko područje pada III. 24-satna postaja (C 30.) kod Selaca; 

 opažanja su provedena od ll'^ a. m. 2. septembra do li*' a. m. 3. septembra. 

 Poprečna ukupna veličina za cijeli sloj iznosi 28-17 cm^, dakle otprilike poprečnu 

 veKčinu cijelog Kanalskog područja (25-16 cm^); tablica 5. Maksimum je iznosio 

 50-71 cm^, a minimum 13-52 cm^. jednoličnost je dakle razdjeljenja za plankton 

 veoma relativna. Najbolje se to vidi odatle, što je u razmaku od dva sata bila 



*) na nekim postajama i 15—60; 

 to se vidi iz velikih tabela. 



