— 3 — 



ložila naslagom i jezerske plađnjeve. Taj proces događa se još i danas u dosta 

 znatnoj mjeri. Iz svega što je ovdje bilo rečeno izlazi, da su Plitvička je- 

 zera produkt tektonike, pa erozije i korozije potoka Bijele i 

 Crne rijeke, u svezi sa st ratigrafi j skim odnosima onoga kraja; 

 ujedno je posve jasno, da su samo ti faktori bili u stanju proiz- 

 vesti takovo prirodno čudo, kaošto su ta jezera. Kao sekundarni 

 faktor, koji je doprineo bržem razvoju jezera, spomenut ću ponikve (vrtače), 

 koje su svojim rušenjem pospješile stvaranje jezerskih pladnjeva. Svrnemo li 

 pogled tim krajem, vidimo upravo bezbroj ponikava, većih i manjih, od kojih 

 neke imadu na svom dnu i vode, a to je znak, da su već doprle do niveau-a 

 dolomita. Cijeli okoliš Plitvičkih jezera prema Rakovici, Slunju, Drežniku i 

 Petrovu selu ličkom nije nego jedan sistem ponikava. koje su vezane na vap- 

 nence gornje krede. Ako dakle uzmemo u obzir i tu okolnost, vidimo, da se 

 gornja jezera sada nalaze pretežno u dolomitima i dolomitnim vapnencima, jer 

 su jedri rudistični vapnenci poradi prije pomenutih prilika i svojstava kao i poradi 

 manje množine bili isprani. Naprotiv je okoliš donjih jezera, gdje rudistični va- 

 pnenci jače nastupaju, dobio karakter prodorne doline, t. j. voda je uz pri- 

 pomoć pukotina erodirala vapnence tako duboko, dok nije došla do sloja dolo- 





^txe/u) -^^«>\ 



> /ZvC<^M 



w^*C 



3 ; /t«»C»»*»i* 4^^i* . 



Blika 1. 



mita, koji ovdje leži znatno dublje. Taj je moment ujedno razlog za to, da su 

 gornja jezera razvijenija od donjih. Karakter doline za gornja jezera odaje se 

 u uzdužnim dolinama, jer smjer uzdužne osi tih jezera, dakle i smjer ero- 

 zije, teče gotovo paralelno sa smjerom, u kojem se brazde slojevi ; dolina je 

 donjih jezera naprotiv prolomu a dolina (tabla I., si. 1.), t. j. erozija je dje- 

 lovala, kaošto djeluje i danas, okomito na smjer u kojem se brazde slojevi. 

 O postanku Plitvičkih jezera pisano je u više navrata; budući da se 

 mišljenja medu sobom bitno razilaze, i budući da se znatno udaljuju od samoga 

 postanka jezera, razmotrit ćemo svako od tih mišljenja napose^ Prof. H. H ra- 

 nilo vić^ govori postanku Plitvičkih jezera, pa u početku posve ispravno 

 ističe one faktore, koji su uvjetovali postanak jezera. No u kasnijem razmatranju 

 dolazi do zaključka, da su jezerski pladnjevi nastali na mjestu, gdje je bila 

 sadra (Gips), koju je voda isprala. Ta se supozicija temelji na nepoznavanju 

 stratigrafijskih elemenata Plitvičkoga okoliša napose, a onda i geoloških prilika 

 Velebita i Like uopće. Da je tomu tako, dokaz je baš zaključak autorov o po- 



1 Spomenut ću, da osini ovdje navedenih hipoteza postoje još i druge od razlicnih au- 

 tora ; na te se ne ću obazirati, jer ne posjeduju znanstven karakter. , , . .^ 



2 Dr. H. Hranilović : (^eomorfoloSki problemi hrv. krasa. Glasnik hi-v. pnrodosl. društva, 

 god. Xni., str. 9y. 



