— 11 — 



srušenim materijalom sa stropa i pobočnih stijena ; tek u zadnjem dijelu hodnika 

 sve je prevučeno tvorevinama siga., koje su osobito lijepe u krajnjem kutu hod- 

 nika, kao i na stepenici, što vodi u treći dio Golubnjače. Te su tvorevine ovdje 

 razvijene u obliku zavjesa, pa su na mjestima tako nježno navorane, da izgledaju 

 kao da su od veoma finoga blijedo-žutoga vela. Hodnik je veoma vlažan, jer 

 nakapnica kaplje sa svih stijena. Iz toga hodnika vodi 5"40 m visoka posve oko- 

 mita stepenica u treći dio spilje, koji je po svojoj veličini i po oblicima sigastih 

 tvorevina najljepši dio Golubnjače. Uspevši se pomenutom stepenicom, dolazimo 

 u 14 m dugu a 4 m široku dvoranu (si. 4., C—D), iz koje vodi posve uski 

 (1'20 m visok a 6 m dug) hodnik u drugu dvoranu okrugla oblika s promjerom 

 od 13 m ; ta je dvorana od prve odijeljena 2'70 m visokom stepenicom. Iz te 

 dvorane opet vodi 2'10 m duboka stepenica napokon u 610 m dugu dvoranu, u 

 kojoj se nalazi mali bazen ili jezerce vode nakapnice. Visina te pećine variira 

 između 1"40 m i 8 m. U cijeloj pećini ima prekrasnih siga, koje su veoma dobro 

 sačuvane jer ih nitko ne dira, budući da je poradi pomenute okomite stepenice 

 teško doći u spilju. Najraznoličniji oblici od prozirnih staklenastih cijevi do naj- 

 kompliciranijih zavjesa rese stijene i strop pećine, a pod je urešen stalagmitima 

 i prevučen debelim slojem sedre, koja je na površini poradi velike vlage posve 

 meka. Na kraju pećine ima više sedrenih lokvica, koje su ispunjene vodom na- 

 kapnicom. Smjer te pećine najprije je N-S, tek kasnije zakreće ona nešto prema 

 O, kamo se nastavlja uskom pukotinom. Ta pukotina ima smjer prema istoku, pa 

 izgleda, da se nastavlja sve do Nikolićeve pećine u Paležu. Temperatura zraka 

 u oba ova dijela, ili spiljska ogranka, iznosi 11"4'' C. 



6. Mračna pećina. Kojih 180 m ispod pećine Golubnjače niz Koranu do- 

 lazimo do Mračne pećine. Ogromnim 17 m širokim, a 7 m visokim ulazom 

 ulazimo u pećinu, koja se proteže prema istoku u duljini od 40 m. Ta velika 

 dvorana, koja je mjestimice široka do 17"50 a visoka 4 — 7 m, ima tri pobočna 

 veća ogranka, od kojih je jedan na lijevoj, a druga dva na desnoj strani (si. 5.). 

 Smjer je pećine točno 0-W ; sigastih ukrasa nema, slabo je svedena i začađena. 

 Na lijevoj strani, već na kraju dvorane, odvaja se 60 m dug spiljski hodnik, 

 koji konačno posve prelazi u veoma usku pukotinu smjera prema N. U početku 

 je kojih 20 m spilja ravna, zatim se postepeno uzdiže, pa se konačno gubi u 

 veoma uskoj pukotini. Hodnik je u početku smjera prema sjeveru, sve do stupa 

 siga (tabla 5., si. 2.), zatim zakreće prema zapadu, a onda se konačno opet 

 okreće u svoj prvi smjer, t. j. prema sjeveru. Taj je hodnik najbolji tumač za 

 postanak cijele pećine. Pomnim promatranjem dolazimo do zaključka, da je ci- 

 jela pećina osnovana na križanju pukotina u dva glavna smjera. Jasno se raza- 

 biraju dva para pukotina, od kojih su svagda po dvije paralelne, a križaju se 

 gotovo pod kutem od 90°. Prvi par pukotina ide smjerom 0-W, pa se jasno oči- 

 tuje u samoj velikoj dvorani pećine ; drugi je tek djelomice razvijen u lijevom 

 hodniku, pa prelazi dalje prema Korani dotično prema ogranku lijevoga glavnoga 

 hodnika na istok. 



Drugi par pukotina ima smjer S-N, dakle smjer lijevoga hodnika, desnoga 

 drugoga hodnika, ta konačnoga dijela lijevoga hodnika i prvoga desnoga hodnika. 

 Uzato ima još nekoliko pukotina različnih smjerova u stropu velike dvorane, iz 

 kojih se jasno vidi, zašto je došlo do razvoja tako velike dvorane. Prvi desni 

 hodnik pruža se prema jugo-jugo-istoku u duljini od 12 m, ima poprečnu ši- 

 rinu 2 m i gotovo istu visinu, pa konačno prema jugu svršava malim i uskini 

 ovalnim prostorom. Drugi desni hodnik pruža se također prema jugu u duljini 

 od 19-60 m. Pred ulazom u taj hodnik, koji je 12 m širok, nalazi se mali sta- 

 lagmit, tako isto i na kraju hodnika. Visina je hodnika skoro svuda 5 m, tek je 

 na koncu nešto manja. Odmah u početku hodnika na desnoj strani nalazi se 

 uski rukav, do 6 m dug, koji ide u dijagonalnom smjeru prema desnom prvom 

 hodniku. Cijela ta pećina zajedno s hodnicima (osim lijevoga hodnika) ispunjena 

 je u podu profilom, koji slijedi. Kao najgornji sloj u debljini od 2— 4 cm dolazi 

 naslaga istrošenoga guana, koji potječe od ovaca i koza, koje u pećini traže 

 zaklonište. Ispod toga sloja dolazi O'b— 1-5 cm debeo sloj vapnena mačka, a ispod 

 njega 3—6 cm debeo sloj, koji čini „terra rossa". Ispod toga sloja dolazi opet 

 4 — 7 cm debeo sloj veoma prhke sedre. Između ta dva sloja ima veoma tanka 

 naslaga pepela i ugljena, isto tako između pomenutoga sloja sedre i daljega 



