16 





^^SvOOtrtvl n-uvC<nv 



dalju prostoriju, koja je široka 4'30 m, duga 8'40 m a visoka do 2 m. Ta se 

 dvorana na kraju još više sužuje, a onda se kroz 2'20 m široki, a samo 60 cm 

 visoki prostor dolazi u konafnu prostoriju, koja je duga 8'50, široka 3'40, ali 

 koja u visini ne dosiže nigdje više od 1'20 m. Pećina je djelo tektonike a osniva 

 se u glavnom na pukotini smjera N-S, u kojemu se proteže i njezina uzdužna os; 

 uz sudjelovanje vode došlo je do razvoja današnje pećine. U vrijeme kada je 

 uiveau Korane bio za 30 m viši od današnjega, odvodila je pećina jedan dio 

 vode iz Korane, što se jasno vidi na izderanim stijenama. Iza pada Korane ostala 

 je pećina suha. Siga ima u pećini veoma malo, tek je tu i tamo na stijeni po 



koja siga, a u zadnjoj dvorani 

 jedan omanji stalagmit. Očito 

 je poradi zazidavanja pećine 

 bilo nemoguće stvaranje siga, 

 jer se po stijenama vidi, da je 

 nakapnica tekla, no da je voda 

 stijenu samo izjela i oticala 

 dalje. Posljednje su dvije pro- 

 storije ispunjene kameuim krš- 

 Ijem i ilo vinom, dok u prvim 

 prostorijama ima humusa i gu- 

 ana od golubova, koji se gni- 

 jezde u dimnjaku i u pukoti- 

 nama u stropu pećine. Ispod 

 humusa dolazi kameno kršlje, 

 a to leži na rudističnom va- 

 pnencu, u kojemu se pećina 

 nalazi. Temperatura zraka u 

 pećini iznosi 14* C. I poradi 

 historijskih nalaza zanimljiva 

 je ta pećina, jer su g. 1850. 

 u njoj časnici iskopali više 

 prethistoričkih stvari, kao fi- 

 bulu halštatskoga doba, veliku 

 mjedenu iglu za kosu, 3 mje- 

 dena puceta, 3 kelta od mjedi 

 a uza to je nađena sva sila 

 kosti i crijepovlja zemljanih posuđa, jedan zlatni prsten i mjedena sjekira^. Sve 

 su to znaci, da je pećina već u davnoj prošlosti služila ljudima kao sklonište, a 

 možda je isto tako služila i pračovjeku kao privremeno sklonište. 



13. Baića pećina nalazi se kojih 60 koračaj a lijevo od ceste, što vodi iz 

 Drežnika u Rakovicu, nedaleko zadnjih kuća Baića u selu Irinovcu. Ulaz u pe- 

 ćinu nalazi se podno jednoqa maloga kamenoga humka, pa se za to u onom go- 

 tovo ravnom polju jedva opaža. Otvor, koji se nalazi podno humka, eliptična 

 je oblika; njegova dulja os iznosi 1'40 m, a kraća 89 cm (tabla IX., si. 1.). Kroz 

 taj se otvor dolazi okomito dolje (5'50 m) do jednoga hodnika, koji se veoma 

 strmo spušta prema sredini pećini, tako da je teško do nje doći. Duljina hodnika 

 iznosi 17 m, a širina i visina poprečno 2"20 m (sh 11.). Cijeli hodnik ispunjen 

 je dosta debelim slojem kamenja, koje potječe sa stropa i pobočnih stijena. Iz 

 hodnika dolazimo u 9'40 m dug, a 7'60 m širok prostor, koji u sredini ima vr- 

 taču s vodom, duboku oko 75 cm. Visina je toga dijela pećine 4'20 m. Iz te 

 prostorije uzdižemo se 8"70 m dugim a do 3"80 m širokim i 1'20 m visokim 

 veoma strmim hodnikom, koji se kasnije raširuje u 9 m dugu, 8 m široku, a do 

 4'20 m visoku dvoranu. Ta se dvorana na koncu naglo uzdiže pa se završujc 

 dvjema vertikalnim pukotinama (si. 11.). Na desnoj strani pećine, odmah iza 

 hodnika kojim se ulazi, ima jedan ogranak pećine smjera N-S, koji u prerezu 

 pokazuje sliku dviju vrtača, spojenih veoma uskim hodnikom. Cijeli je hodnik 

 dug 12 m a na nekim mjestima širok 70 cm, dok ima mjesta, gdje je širok i 

 rSO m. Uopće daje cijeli prerez pećine (si. 11.) jasnu sliku jedne velike subte- 



^-Cvti^AtlVV ]»l«VftS 



^-=:<i 



90 



Slika 10. 



1 1). Fraiiić : Plitvirka jezera i njihova okolina, str. 360. Zag-reb 1910. 



