— 18 



91 



Korane, uvalila se ta 13 m duga pećiua. Pristup je k pećini moguć samo s jugo- 

 zapadne strane gradine^ no i taj je pristup veoma mučan, jer se ta strana ruši 

 posve okomito prema Korani. Pećina je sastavljena od dviju paralelnih pukotina 

 smjera SO-NW, koje se nastavljaju ispod gradine prema brijegu Krndiji a ra- 

 širene su erozijom. Cijela je pećina sastavljena od dvaju paralelnih ogranaka, 

 koji su^dugi 13 m, široki 2'20, a visoki do 5 m (si. 12.). Desni ogranak svršava 



se prema gore dimnja- 

 kom. Dno pećine spušta 

 se strmo prema Korani, 

 pa je posve kameno i iz- 

 lizano od ovaca i koza. 

 Vjerojatno je, da je i Ko- 

 rana sudjelovala u razvoju 

 pećine, ali samo u pred- 

 njem širem dijelu, jer je 

 veći dio nedavnoga pori- 

 jetla. Temperatura zraka 

 variira neznatno prema 

 vanjskoj, jer pećina ima 

 velik otvor, pa je i dosta 

 kratka. Po svemu držim, 

 da je pećina samo ostatak 

 jednoga spiljskoga hod- 

 nika, koji se protezao 

 prema selu Smoljancu. Na- 



?£«v« 



^Juvtv^ttn* «V»t.«t. 



^UjA. 



«0 



Slika 12. 



, dotično u jugo-istočnom dijelu Baračeva brda, 

 visine u smjeru 



N-S dolazi se u tu 368 m dugu 



ispod tadašnjega niveau-a Korane na drugu stranu 



suprot toj pećini nalazimo naime u istom niveau-u drugi otvor u obliku tunela, 

 koji se nakon nekoliko metara uzdiže u vis, pa je na obje strane otvoren. Kako 

 je Korana postepeno dubla svoje korito, došla je i do tavana toga pećinastoga 

 hodnika pa ga srušila; ostali su pak današnji hodnici s obadvije strane ri- 

 jeke Korane. Sada je niveau Korane za 18 m niži od tih spiljskih hodnika, 

 pa je bilo potrebno ogromno vrcmeno razdoblje, dok je Korana uz pripomoć 

 tektonike tako duboko zarežala u kamene stijene, te si prokrčila put. 



15. Baračeve pećine. Jugo-zapadno od Nove Kršlje nedaleko kuća Vranića, 

 kojih 800 m od ceste što vodi prema Ljeskovcu, nalazi se sjeverno od te ceste 

 visoravan, zvana Baračevo brdo. Na sjevero-istočnoj strani toga plateau-a, iznad 

 doline potoka Grabovac, koju zovu Baračeva Luka, nalaze se dvije velike pećine. 

 Obje pećine zovu naprosto „Baračeve" ; za lakše razlikovanje zvat ćemo onu, 

 koja se nalazi iznad vrela u južnom kutu Baračeve Luke donjom Baračevom 

 pećinom, a onu sjeverno od prve gornjom Baračevom pećinom. 



a) Donja Baračeva pećina. Ta veoma lijepa pećina nalazi se oko 

 100 m nad vrelom Baračeve Luke 

 Ulazom od 5'40 m širine i 3'20 m 



pećinu (si. 13.), koja u cijelosti ima obilježje jednostavnoga spiljskoga hodnika 

 Karakter se taj očituje duž cijele pećine, osobito u zadnjoj stotini metara, a 

 dijelom već i na početku. U obadva dijela nema nikakovih dvorana, pa je širina 

 početnoga hodnika 1 — 6 m, a visina 1*8 i 3 m. Tek iza kojih 80 m dolazimo 

 u jednu oveću dvoranu, koja je široka 7 m, duga oko 9 m, a visoka jedva 

 2'20 m. Iz te dvorane vodi uzak i veoma nizak hodnik u dalju veću prostoriju, 

 koja ima 7 m širine a toliko i dužine, dok joj je visina 2'40 m. Odavle dalje 

 dolaze čas veće čas manje prostorije, koje nikada ne dosižu širine iznad 5 m; 

 osobito se tu ističe dio hodnika, koji je tek 1 m širok a 7—8 m visok. Iza tih 

 prostorija svršava pećina poprečno 2 m širokim a oko 2'80 m visokim hodnikom, 

 koji se na kraju suzio na 1"40 m širine i visine. Tvorevine siga (tabla X., si. 

 1. i 2.), kojih ovdje ima upravo u izobilju, prekrasne su čiste boje, bijele poput 

 alabastra ili žućkaste poput voska, a ima mjesta, gdje su izgrađene poput sta- 

 klenih cjevčica prozirnih i šupljih. U tome se osobito odlikuje jedna od srednjih 

 dvorana (tabla X., si. 2.), gdje se te sigaste cjevčice cakle na stropu. Dalje 

 nalazimo tu prekrasnih stalaktita i stalagmita, od veoma malenih do takovih, koji 

 spajaju pod pećine sa stropom; ima tu i različnih zavjesa kao i najraznoličnijih 

 prevlaka na pobočnim stijenama hodnika (tabla X., si. 1.). Osim glavnoga hod- 

 nika ima nekoliko neznatnijih odvoja s lijeve i s desne strane. Ti spiljski 



