— 2 — 



Spomenuo sam, da samo južni dio brijega ^Šuplje" čini lijasički vapnenac, 

 koji pod kutom od 30° upada na smjer SSE. Ispod tih vapnenaca leži pjeskuljast. 

 izgrižen, siv dolomit, koji upada jednako kao i lij as. Taj je dolomit često stani- 

 čast i prelazi u opučnjake ; zovu ga „Hauptdolomit". Bit će možda bolje, ako 

 ga nazovemo gornjo-trijadičkim dolomitom, jer niti po svom izgledu, niti po sce- 

 neriji ne odgovara alpinskom „Hauptdolomit"-u. 



Ispod gornjo-trijadičkog dolomita leže tamno-sivi vapnenci u slojevima, koji 

 upadaju pod kutom od 45*^ na smjer SE. Iza njih dolazi malena livada, koja 

 označuje drugu formaciju. Tu nalazimo crne, sive, dijelom zeleno rastresene plo- 

 časte i laporaste vapnence. Uz njih vidimo prugaste vapnence sa sileksom. Tu 

 se otvara nov vidik, jer se s vrha toga krševitoga i posve golog klanca pred 

 nama otvara široko polje ; oblici su terena blaži, a pozadinu čini krševita pla- 

 nina Tremušnjaci. Pomenuti raznobojni pločasti pa laporasti vapnenci pripadaju 

 valjada raiblerskim naslagama. (Tabla I., slika 2.) 



Pod raiblerske slojeve upadaju pod kutom od 35** smjerom SE svijetli, gusti 

 vapnenci, u kojima je, bar na tome mjestu, teško naći okamina, po kojima su nazvani 

 diplopornim vapnenacima, pa koji pripadaju najgornjem dijelu srednjega trijasa. 



To su vapnenci velike debljine, mjestimice veoma erodirani. Pojedine kli- 

 sure toga vapnenca rasijane su po Ljubovskom polju, na kojem izbija njihova 

 podloga, ^pa koju čine tamno-sivi laporasti škriljevi. Ti su laporasti škriljevi povrh 

 brijega Šuplje blagodat za taj kraj ; oni pretvaraju goli krš u pitomije oblike, pa 

 su obrasli kulturama. 



Isprva susrećemo modrikasto-sive laporaste škriljeve sa konkrecijama; među 

 njima ima uložaka isto tako bojadisanih pločastih vapnenaca, koji upadaju pod 

 Sb'^-SE. Svagdje, gdje se ti škriljevi javljaju, ima vrela, koja su mnogobrojna, 

 ako i nijesu baš obilna vodom. U tim se škriljevima sabire voda iz srednjo- 

 trijadičkih vapnenaca, koja je u škriljeve uvalila mnogo dubokih jaruga. U tim 

 jarugama uz vodovod prema Kunovac-vrelu možemo naći sivih i smeđih rastro- 

 šenih škriljeva, pa onda malenih uložaka pločastoga vapnenca i zelenoga lapora. 

 U cijelom tom nizu laporastih škriljeva i pločastih vapnenaca nema okamina. 



Uza pomenute pločaste vapnence ima u neposrednoj blizini vrela Kunovca 

 uska zona tamno-sivih pjeskuljastih vapnenaca; na rastrošenoj površini vide se 

 prerezi amonita. Kamen je veoma tvrd, pa je teško okamine izvaditi, tako da 

 nam ostaju samo prerezi, koji se ne mogu odrediti. Baš na tim pjeskulja- 

 stim vapnencima utvrđeno je Kunovac-vrelo, koje opskrbljuje V. Popinu vodom. 

 Taj veoma primitivno uređen vodovod udobniji je od drugih, jer se voda može 

 odmah na izvoru upotrijebiti. (Tabla II., slika 1.) 



U jaruzi odmah iznad vrela Kunovca nalazi se malena antiklinala, a naslage 

 upadaju pod 30"-WSW dotično pod 30°-ESE. Na osnovi te antiklinale leže ispod 

 spomenutih tamnih pjeskuljastih vapnenaca zeleno rastreseni kvarcitni i vapneni 

 pješčenjaci, rjeđe pak takovi vapnenci, u kojima ima mnoštvo cefalopoda. Zelena 

 boja tih pješčenjaka potječe valjada od jaspisa^ koji je u tim pješčenjacima 

 rasijan, a i površina cefalopoda obično je zelena, dok je nutarnjost amonita ispu- 

 njena pješčenjakom ili sivim vapnencem. 



Ovdje ima dalje sivih a mjestimice i crvenih vapnenaca, od kojih osobito 

 posljednji često pokazuju prereze cefalopoda. U potonjim vapnencima i prije 

 pomenutim zelenim pješčenjacima ima mjestimice čitava breča amonitnih kućica. 



Iza ove zone vapnenaca i pješčenjaka s okaminama, koja nije šira od kojih 

 25 m, leži debeo kompleks zelenih laporastih škriljeva na svjetlo-sivim vapnen- 

 cima Tremušnjače. U tim svijetlim vapnencima ima često intensivno crveno oma- 

 štenih partija, pa se oni po tome i razlikuju od prije pomenutih diplopornih vap- 

 nenaca. Ta široka zona vapnenaca leži na gornjim werfenskim slojevima, u koje 

 se usjekao potok Srebrenica. Ti vapnenci pripadaju po svome tektonskom i 

 stratigrafijskom položaju anisičkom odjelu srednjega trijasa. Okamine u njima 

 veoma su rijetke, samo na jednom mjestu između Tremušnjače i Crnoga vrha 

 našao sam odlomak amonita. 



Kako se vidi iz ovoga opisa i iz priklopljenoga s h e m a t i č n o g profila, 

 naslanjaju se na prodor werfenskih naslaga pravilnim redom i tek neznatno bo- 



^ To saopćenje zahvaljujem gg. prof. dru. M. K i spat i ću i dru. F. Tucanu. 



