— 16 - 



Genus: Gymnites Mojs. 

 (Tabla VI., si. 1.) 



GYMNITES PALMAI Mojs. var. 



1882. Gymnites Palmai; E. v. Moj siso vi cs; Die Cephalopoden der medit. Trias- 



provinz, 1. c, str. 234., tabla LVII., slika 12., tabla LVIIL 

 1899. „ „ Mojs., A. Tommasi: La fauna dei calcari rossi e grigi del 



M-te Clapsavon nella Carnia occidentale. Palaeontographia ita- 



lica, sv. V., Piša, str. 40. 

 1904. „ „ Mojs.; A. Martelli: Cephalopodi triasici di Boljevići presso 



Vir nel Montenegro, 1. c, str. 107. 



Na samom nalazištu kod Kunovac-vrela nema velikih oblika roda Gymnites. 

 U susjednoj jaruzi, ispod t. zv, Škordićeva brijega, ima i velikih amonita, među 

 kojima se ponajviše ističe rod Gymnites. Veoma je teško naći cijelih primjeraka, 

 no tu su i odlomci dovoljni u određenju za species. 



Na većem primjerku iznosi visina posljednjega zavoja na nastanjenoj kli- 

 jetki 82 mm, a debljina posljednjega zavoja oko 50 mm. Vjerojatno je, da je 

 promjer dosizao 300 mm. Visina posljednjega zavoja na manjem primjerku iznosi 

 oko 62 mm. Projekciona zavojica seže iznad polovice zavoja, pa je kućica veoma 

 evolutna. Nutarnji su zavoji tanki i plosnati, a valjada i posve glatki. Stijena je 

 pupka niska, spljoštena i obla. Tek na posljednjem zavoju nalaze se dobro raz- 

 vijena radijalna rebra. 



Na manjem bolje očuvanom primjerku, s barem 6 zavoja, radijalna su rebra 

 gušće poredana i sežu tek nešto preko polovice zavoja, kao kod vrste G. obliquus 

 Mojs. No kod te je vrste zavojica eliptična, a dokazano je, da kućica nije poradi 

 tlaka stisnuta na stranu, već da je to uvjetovano u samome rastenju amonita. 



Na većem su primjerku radijalna rebra šira i rjeđa, a sežu od ruba a 

 stijeni pupka sve do eksternog dijela, slično kao na primjerku, koji je opisno 

 Mojsisovics iz Schreyer-Alpe. Kod vrste G. Palmai dosižu rebra najpriae 

 samo do polovice zavoja, a tek kod posve izrasloga individua prelaze prekjo 

 cijele ljuske. 



Primjerci sa Kunovac-vrela znatno su evolutniji od alpinskih primjeraka 

 vrste G. obliquus, a zavoji su im manje zaobljeni i jače spljošteni. Suturnu crtu 

 ni jesam mogao ispitati. 



A. Martelli opisao je iz Vira u Crnoj Gori dvije nove vrste roda Gym- 

 nites pod imenima G. neoslavonicus i G. Stefanoi. To su veoma evolutne vrste, 

 pa se tim i bolje podudaraju s našim primjercima. Nije isključeno, da su G. 

 neoslavonicus kao i G. Stefanoi samo evolutniji varijeteti vrste G. Palmai, pa da 

 G. Stefanoi nema ništa zajedničkoga s vrstama, s kojima ga uspoređuje A. Mar- 

 telli. G. neoslavonicus veoma je evolutan i spljošten oblik, koji se znatno razli- 

 kuje od tipičnih predstavnika vrste G. Palmai; njegova je skulptura posve 

 analogna našemu primjerku, kod kojega su zavojice mnogo deblje. 



• (3 primjerka iz tamno-sivoga pločastog vapnenca.) 



GYMNITES ex aff. HUMBOLDTI Mojs. 

 (Tabla II., si. 2.) 



1882. Gymnites Humboldti E. v. Mojsisovics: Die Cephalopoden der medit. Trias- 



provinz, 1. c, str. 235., tabla XV., slika 1. — 3. 

 1887. „ „ Mojs.; F. v, Hauer: Die Cephalopoden des bosnisehen 



Muschelkalkes von Han Bulog, 1. c, str. 36. 

 1901. „ „ Mojs.; C. Diener: Die triadische Cephalopodenfauna der 



Schiechlinghohe bei Hallstatt, 1. c, str. 23. 

 1904. „ „ Mojs.; A. Martelli: Cephalopodi triasici di Boljevići 



presso Vir nel Montenegro, 1. c, str. 105. 



