— 20 — 



PTYCHITES ACUTUS Mojs. 



1882. Ptijchites acutus ; E. v. Moj siso vics: Die Cephalopođen đer medit. Triaspro- 



vinz, 1. c.j str. 263., tabla XL1V,, si. 4.; tabla LXV., si. 1.; 

 tabla LXVI., si. 4., 5. i 6. 



1888. „ „ Mojs.; F. v. Hauer: Die Cephalopođen des bosnischeu Mu- 



schelkalkes von Han Bulog, 1. c. str. 44. 



1900. „ „ Mojs.; C. Diener: Neue Beobachtungen iiber Muschelkalk- 



Cephalopoden d. siidl. Bakonj, 1. c, str. 34. 



1901. „ „ Mojs.; C. Diener: Die triadische Cephalopodenfauna der 



Schiechlinghohe bei Hallstutt, 1. c. str. 10. i 11. 



1903. „ „ Mojs.; F. Frecli: Neue Cephalopođen aus den Buchensteiner, 



Wengener u. Raibler Bchichten des siidl. Bakony, 1. c, str. 

 13,, tabla I., si. 2., a, b. 



1904. ,, „ Mojs.; A. Martelli: Cephalopodi triasici di Boljevići presso 



Vir nel Montenegro, 1. c, str. 128., tabla IX., si. 5. i G. 



1910. „ „ Mojs. var.; 0- Reis: Eine Fauna des Wettersteinkalkes, I. 



Geognostische Jahreshefte, Miinchen 3. sv., str. 93., tabla V., 

 si. 3.— 13.; tabla VII., si. 16.— 27. 



1911. „ „ Mojs.; C. Renz: Die mesozoischen Faunen Griechenlands I., 



1. c, str. 26., tabla I., si. 8. i <s.a. 



K toj vrsti pribrajam jedan primjerak s promjerom od 90 mm, koji se u 

 svem podudara s vrstom Ft. acutus Mojs., tako da je svaki dalji opis zališan. 



Ptychites acutus vezan je na zonu Ceratites trinodosus, no mjestimice prelazi 

 i u zonu Frofrachyceras Reitzi. 



(1 primjerak iz tamno-sivoga pločastoga vapnenca.) 



PTYCHITES cfr. UHLIGI Mojs. 



1882. Ptijchites Uhligi; E. v. Moj siso vics: Die Cephalopođen der medit. Triaspro- 



vinz, 1. c, str. 257., tabla LXII., si. 1. 



1912. „ cfr. „ Mojs.; M. Salopek: srednjem trijasu Greguiić-brijega u 



Samoborskoj gori i o njegovoj fauni, 1. c, str. 26. 



Zavoji su tek neznatno izbočeni, kućica je spljoštena i veoma involutua. 

 Gotovo dvije trećine posljednjega zavoja pripadaju nastanjenoj klijetki. Eksterni 

 je dio nutarnjih zavoja zaobljen, a prema nastanjenoj klijetki sve se više suzuje, 

 no nije srhovit. Pupak nije izbočen, a stijena je pupka gotovo okomita. Kućica 

 je proviđena gustim radijalnim rebrima, koja se na nastanjenoj klijetki gotovo 

 posve gube. Kako je taj oblik očuvan samo u obliku kamene jezgre, koja je 

 osobito na nastanjenoj klijetki korodirana, to se slijed rebara ne da točno usta- 

 noviti. 



Suturna crta odlikuje se dobro razvijenim lateralnim elementima, a prvo 

 lateralno sedlo znatno je više od izvan jega, kao što je i prvi pobočni lob veoma 

 dubok. Pet pomoćnih lobova slijedi u nešto kosoj crti do ruba na pupku. Lobna 

 crta nije jače razgranjena nego kod skupine „subtiexuosi'", a budući da su samo 

 dva lateralna loba razvijena, držim, da taj primjerak pripada upravo ovamo, ma 

 da oblik kućice sjeća više na skupinu „megalodisci". 



Iz crvenoga mramora Schreyer-Alpe opisao je E. v. Mojsisovics vrstu 

 Ptychites Uhligi, koja je, kako se čini, u alpinskom trijasu veoma rijetka, te je 

 poznata jedino iz pomenutoga nalazišta i iz Gregurić-brijega u Samoborskoj gori. 

 Razlike u lobnoj crti, u oštrini izvanjega dijela i u obliku kućice neznatne su. 



Dimensije mogu se samo približno odrediti 



Promjer 

 Visina posljednjeg zavoja 

 Debljina posljednjeg zavoja 

 Širina pupka 



(2 primjerka iz tamno-sivog pločastog vapnenca.) 



