21 



PTYCHITES sp. ind. ex aff. EUSOMUS Beyr. 



1882. rtychites eusomus ; E. v. Mojsisovics: Die Cephalopoden đer medit. Trias- 



provinz, 1. c, str. 246., tabla LXIX. 

 1888. ,, „ Mojs.; F. v. Hauer: Die Cephalopoden des bosnischen Mu- 



schelkalkes von Han Bulog bei Sarajevo, 1. c, str. 38. 

 1901. „ „ Mojs.; C. Diener: Die triadische Cephalopodenfauna der 



Seliiechlinghohe bei Hallstatt, 1. c, str. 27. 

 1911. „ „ Mojs.; C. Renz: Die mesozoischen Faunen Griechenlands I, 



1. c, str. 27. 



Kao dokaz, da u fauni Kunovac-vrela dolaze, ma da veoma rijetko, velike 

 vrste roda Ftychites, potvrđuje i odlomak nastanjene klijetke sa debljinom zavoja 

 od 85 mm. Ostale dimensije ne mogu se ustanoviti, ali se može približno zaklju- 

 čiti na promjer kućice od po prilici 200 mm. Veoma je vjerojatno, da se radi 

 o jednom zastupniku skupine „rugiferi" iz srodstva vrste Ft. eusomus. Očuvan 

 je prednji dio nastanjene klijetke zajedno s usnim rubom; površina kućice ne 

 pokazuje skulpture. Eksterni dio zavoja veoma je širok i zaobljen. 



(1 primjerak iz svjetlo-sivoga i crvenoga vapnenca.) 



rTYCHITES GORJANOVIĆ-KRAMBERGERI n. sp. 

 (Tabla IV.; tabla V., si. l.a, b; tabla VI., si. 2.) 



Dimensije: Promjer 235 mm 



Visina posljednjeg zavoja 125 mm 



Debljina posljednjeg zavoja ca 70 mm 



Širina pupka 22 mm. 



Taj je veliki primjerak nađen u jaruzi ispod Škordićeva brijega istočno 

 od Kunovac-vrela. Očuvana je gotovo cijela nastanjena klijetka, a djelomice i 

 usni rub. S veličinom kućice rastu i zavoji. Posljednji je zavoj u prvoj trećini 

 najdeblji i izbočen ; prema eksternom dijelu suzuje se u slabom konkavnom luku, 

 dok se prema stijeni pupka spušta strmije. To se opaža samo na nastanjenoj 

 klijetki, dok su zavoji na pretinjenom dijelu kućice lagano svedeni. Izvan ji je 

 dio kućice uzak, ali nije zaoštren. Rub je pupka zaobljen, pupak je lijevku sličan, 

 pa evolvira na posljednjem zavoju samo u opsegu one debljine, koju ima ljuska. 

 Zgodnom preparacijom kućice mogao sam slijediti i dva nutarnja zavoja, za koje 

 je izvanji dijel još širok i zaobljen. 



Na nastanjenoj klijetki nema nikakove skulpture, dok su pretinjeni dijelovi 

 kućice proviđeni slabo vidljivim, širokim radijalnim rebrima, koja stoje u ve- 

 likim razmacima. 



Lobna crta nije bila na primjerku vidljiva, ali mi je uspjelo odstraniti po- 

 sljednji zavoj, tako da sam na nutarnjem zavoju, kod visine zavoja od 65 mm, 

 mogao promatrati suturnu crtu. Prvi i drugi lateralni lob konvergiraju, a pobočna 

 sedla teku u napadno kosom smjeru k rubu pupka, kako inače nije običajno u 

 roda PtychHes; inače ima lobna crta sasvim ptychitični karakter. Izvanje sedlo 

 je nisko, a izvanji je lob plitak; lateralna su sedla dobro razvijena. Prvo po- 

 bočno sedlo nadvisuje znatno izvanje sedlo, a prvi je pobočni lob dubok i nare- 

 zuckan, ali još ne pokazuje brahifilni stadij. Pobočna su sedla široka i razmjerno 

 slabo narovašena, dok su lobi znatno uži. Peti pobočni lob pada na stijenu pupka, 

 na kojoj još slijede dva neznatna loba. Sva pomoćna sedla veoma su neznatno 

 dimeroidno razdijeljena. Držim, da toj lobnoj crti nije možda uzrok slabo oču- 

 vana, izgrižena kamena jezgra, jer se i na drugoj strani kućice, gdje je površina 

 potpuno očuvana, vidi tu i tamo suturna crta, koja pokazuje u glavnome isti 

 karakter. 



U prvi se mah čini, kao da se ta vrsta veže na vrste, opisane od E. v. Moj- 

 sisovics a, i to: Ft. Suttneri, Ft. reductus, Ft. mcgalodiscus iz skupine „mega- 



