Gornjomiocenske naslage sela Gore kraj Petrinje. 



(S 1 slikom u tekstu i sa 2 table.) 



Primljeno u sjednici matematieko-prirodoslovnoga razreda Jugoslavenske akademije 



znanosti i umjetnosti dne 4. jula 1914. 



Napisao Fran Suklje. 



Uvod. Na želju i ponuku dvorskoga savjetnika g. dra. G o r j a n o v i ć- 

 K r a m b e r g e r a pošao sam godine 1912. i 1913. u jeseni (svaki put po neko- 

 liko dana) u selo Gore, koje leži 9 km jugozapadno od Petrinje (List: 

 Petrinja — Topusko, Hrvatska. Zona 24. Kol. XIV.). Svrha mojoj ekskurziji bila 

 je: sabrati paleontološku građu i proučiti starost goranskih tercijarnih vapnenaca, 

 koji se u literaturi češće spominju, no za koje je starost sve do danas ostala 

 prijeporna. 



Najznatnije zasluge za proučavanje toga kraja stekao je dr, Đuro Pilar, 

 koji je u svojoj raspravi „Trećogorje i podloga mu u Glinskom Pokupju (Rad 

 Jugoslavenske akademije, knj. XXV.) objelodanio resultate o istraživanju terci- 

 jara pokupskoga, pa se ukratko osvrnuo i na naslage goranske. I drugi autori 

 pisali su o rečenim naslagama, kao Brusina i Czekuš, ali je podloga njihovu 

 radu bila specijalno gore citirana radnja Pilarova; i oni su prema fauni, koja je 

 nabrojena u radnji, pokušali odrediti starost goranskih vapnenaca. No ma da je 

 Pilar proučio vapnence u selu Gore nepotpuno i ma da je po njemu sabrana 

 fauna bila nedostatna, odredio je on ipak ispravno starost goranskih naslaga, uza 

 sve to što ih je krivo shvatio pogledom na facies. Kako mi je uspjelo sabrati 

 u kamenolomima sela Gore (kojih danas ima pet) dosta opsežnu faunu, bilo mi 

 je time ujedno omogućeno, dosele još neriješeno pitanje goranskih vapnenaca i 

 pogledom na starost i n^ kakvoću tih naslaga definitivno riješiti. 



Faunu opisanu u toj radnji ne spominje još nijedan autor iz goranskih na- 

 slaga, a što je osobito zanimljivo, ima u njoj i vrsta, koje su za literaturu 

 uopće nove. 



Zahvaljujem dv. savj. kr. sveuč. prof. dru. Gorjanović-Krambergeru, 

 koji mi je kod izrađivanja ove radnje uvelike pomagao, pa mi svagda davao mnogo 

 dragocjenih savjeta. Jednako neka bude izrečena hvala i kr. sveuč. prof. dru. 

 Langhofferu, koji mi je osobito glede recentne faune davao najpripravnije 

 savjete. Profesor S. Pavlović u Biogradu susretljivo me pomagao literaturom, 

 koje nijesam imao, a profesor J. Poljak izradio mi je fotografije, priložene na 

 tablama ovoj radnji. I njima zahvaljujem na ovome mjestu srdačno. 



Ostalu potrebnu literaturu našao sam u svim trima odjelima narodnoga pri- 

 rodoslovnoga muzeja, a potrebnu faunu za komparacije u zoološkom i geološko- 

 paleontološkom odjelu našega muzeja. 



Radnju sam razdijelio u stratigrafijski i paleontološki odio te zaključak; 

 radnji su priložene i dvije table sa slikama. Slike su prirodne veličine, osim 

 onih, kod kojih je povećanje naročito napomenuto, pa nijesu retuširane. 



