— 39 — 



koliko se dade razabrati iz Klikine rasprave, iz starijih naslaga. Međutim se neki 

 naši primjerci posve približuju današnjim recentnim vrstama, pa ih. baš s obzirom 

 na to nijesam svrstao u genus Archaeozonites. 



Zonites Gorjanovići n. sp. Tabla II., si. 1. a, b, c. 



Testa magna, ventriosa, apice applanato, basi umbilico 

 amplo, pervio perforata. Anfractus quinque šutu ris impressis 

 disjuncti, ultimus et quartus acute carinati, prope carinammi- 

 nime convexi. Ultimus, ad umbilicum magis aliquanto convexus, 

 ^/s omnis altitudinis aequat. Ultimus ac superior anfractus 

 transversim costulati, costulis eurvis, obliquis, compluribus 

 conjunctis in fasciculos ornati. Costulae super acutam carinam 

 ultimi anfractus transgrediuntur in basim evanescuntque in 

 umbilico. Apertura obliqua, margines acuti. 



Kućica je razmjerno dosta velika, trbušasta, niska i veoma sploštena. Vrh 

 je veoma tup, gotovo plosnat. Pupak je otvoren, dosta velik i Ijevkast. Donja 

 strana kućice razmjerno je veoma široka. Kućica se sastoji od pet prema vrhu 

 sve to manjih zavoja, od kojih je prvi i drugi osobito oštro srhovit. Zavoji su 

 među sobom odijeljeni dubokim zarezima, pa su prema srhovima veoma malo 

 svedeni. Zadnji je zavoj prema pupku nešto jače sveden. Zavoji su prekriveni 

 kosim, sad jačim sad slabijim poprečnim rebrima, koja se češće skupljaju u 

 snopiće. Ta su rebra vidljiva na mojim primjercima samo na prva dva donja 

 zavoja, dok se na kasnijim zavojima gube. Rebra prelaze i preko oštroga srha 

 zadnjega zavoja, te sežu na donju stranu kućice, gdje se gube u pupak. Zadnji 

 je zavoj 6 mm širok, dok predzadnji ima 4 mm širine. Zadnji zavoj zaprema %, 

 ukupne visine. Ušće je koso. Rubovi su ušća jednostavni i oštri. Vanjski rub 

 prema pupku neznatno je zavinut. Visina iznosi 15 mm, širina 24 mm. 



Ta vrsta dolazi u drugoj zoni Latinova kamenoloma u Gorama, a osobito 

 u kamenolomu Fabić. U višim zonama nijesam je opazio; po svojoj veličini, po 

 odnosu zadnjega zavoja prema ostalima, po broju zavoja i po karakterističnoj 

 sploštenosti ne sjeća nas na nijedan dosada poznat fosilni oblik. Zato sam taj 

 oblik označio kao novu vrstu. 



Nalazište: Gore; 2 primjerka. Rijedak oblik. 



Zonites gorensis n. sp. Tabla II., si. 4. a, b. 



Testa parva, depresso-conoidea, apice obtusa, basi lata, um- 

 bilico incluso. Anfractus 472, suturis impressis disjuncti, acute 

 carinati, supra carinam convexi, eurvis transver salib us costulis 

 ornati. Costulae in basi in fasciculos conjunctae evanescunt in 

 umbilico. Ultimus anfractus '^i^ totius altitudinis aequat. Aper- 

 tura obliqu a, margines acuti ac si m pliće s, externus aliquidađ 

 umbilicum recedens. 



Kućica je veoma malena, okruglasta i neznatno sploštena. Gornji dio kućice 

 sisasta je oblika, dok je vrh tup, a pupak zatvoren. Donja strana kućice razmjerno 

 je široka. Kućica sastoji od 4V3 zavoja, koji su dubokim brazdama odijeljeni 

 među sobom, pa su posljednji i pretposljednji osobito oštro srhoviti. Zavoji su 

 svedeni osobito prema srhovima. Zadnji je zavoj prema pupku jače sveden. Za- 

 voji su prekriveni kosim poprečnim rebrima, a ta su lijepo vidljiva osobito na 

 prva dva zavoja, dok se prema embrionalnom zavoju gube. Na zadnjem zavoju 

 ističu se nekoja rebra jače od drugih, pa prelaze na donju stranu kućice zajedno 

 s veoma sitnim rebrima, koja se nalaze između onih, što su jače istaknuta. 

 Brazde se prema pupku skupljaju zrakasto, pa se u pupku gube. Zadnji je zavoj 

 3 mm, predzadnji 2 mm širok. Zadnji zavoj zaprema 7?. ukupne visine kućice. 

 Ušće nije potpuno sačuvano, ali se može konstatirati, da je koso postavljeno. 

 Vanjski je rub ušća zavinut neznatno prema pupku. Visina iznosi 8 mm, širina 

 10 mm. 



