— 40 — 



Ovaj sam Zonites našao u drugoj 3 m debeloj zoai goranskih vapnenaca u 

 kamenolomu Fabić, Pod lupom se na primjerku lijepo razabira ures kućice, kako 

 sam ga gore opisao. Svrstao sam taj oblik u subgenus Zonites, jer nas svojim 

 ušćem i oštrosrhim zavojima sjeća na taj rod. Poradi slabe sploštenosti, neznatne 

 veličine i zatvorena pupka, naš se oblik uvelike razlikuje od ostalih fosilnih 

 vrsta toga roda, pa sam ga zato označio kao novu vrstu. 



Nalazište: Gore; 2 primjerka. Rijedak oblik. 



Zonites n. sp.? Tabla II., si. 2, a, b, c. 



Testa parva, maxime applanata, apice obtusa, umbilico 

 parvo, pervio perforata. Anfractus 4V25 suturis impressis dis- 

 juncti ac carinati, ultimus magis aliquanto convexus, '/ž totius 

 altitudinis aequat. 



Kućica je malena, niska i veoma sploštena, vrh je gotovo plosnat, pupak 

 veoma malen i Ijevkast. Kućica sastoji od 4V2 zavoja, koji su na krajevima 

 srhoviti. Zavoji su među sobom odijeljeni dubokim zarezima. Zadnji je zavoj 

 prema svršetku manje srhovit i nešto jače sveden, a prema pupku nešto jače 

 zavinut. Ures zavoja nije vidljiv, jer imam samo kamenu jezgru, a nemam ni 

 otiska kućice. Zadnji je zavoj dvaput veći od predzadnjega. Budući da potpuno 

 ušće nije prisutno, nijesam glede njega mogao ništa pozitivna odrediti, tek se 

 na tome mojem primjerku jasno vidi, da je vanjski rub ušća prema pupku znatno 

 zavinut. Zadnji zavoj zaprema 72 visine čitave kućice. Visina je kućice 10 mm, 

 širina 15 mm. 



Taj sam oblik našao u drugoj zoni Latinova kamenoloma u vapnencima 

 sela Gore. Budući da je primjerak loše sačuvan, te nema potpunoga ušća, a i 

 skulptura nije vidljiva, nijesam mu odredio vrste, premda je po svim svojim 

 osobitim karakteristikama, koje su vidljive, po svoj prilici nova vrsta. 



Nalazište : Gore ; 1 primjerak. Veoma rijedak oblik. 



Među faunom, koju Pilar spominje za gornjo-miocenske naslage sela Gore, 

 spominje se još i Congeria Balatonica Partsch i Ostrea gingensis Schlot. Kao 

 nalazište spominje se mjesto Građa kod Gora. Uza najpomnjiviju potragu i ispi- 

 tivanje okolišnoga pučanstva nije mi uspjelo naći mjesta, koje se zove tim ime- 

 nom, pa je to i razlog, što nijesam mogao konstatirati, da li stoje Pilarovi na- 

 vodi. Na drugom pak jednom mjestu svoje rasprave tvrdi Pilar, da Congeria 

 balatonica Partsch dolazi u „slatkovodnim" vapnencima sela Gore, koji su pred- 

 metom razmatranja ove radnje. Prema tome bi mjesto Građa ležalo u okviru 

 goranskih vapnenaca, pa bi k prije pomenutoj fauni morali pribrojiti i obje gore 

 pomenute vrste. No kako u goranskim vapnencima spomenutih vrsta nijesam 

 motrio ni našao, jer mi nije bilo moguće naći mjesta „Građa", pa onda i stoga 

 razloga, što pomenute vrste u Pilarovoj pokupskoj zbirci (ni iz Gora ni sa Građe) 

 nijesam mogao naći, nijesam obje te vrste u goransku faunu ni uvrstio. Treba 

 da još pripomenom i to, da obadvjema pomenutim vrstama nema ni mjesta u go- 

 ranskoj fauni. 



Razmotrimo li ovdje opisanu faunu, vidimo, da je u vapnencima sela- Gore 

 zastupano 12 brakičnih vrsta, od tih je većina tipičnih sarmatskih oblika. Osim 

 njih nalazimo 3 slatkovodna i 6 suhozemnih oblika. Dodat ću, da je slatkovodna 

 i suhozemna fauna vezana na određenu strogo ograničenu zonu, pa da je brojem 

 primjeraka veoma malena. Brakična je fauna zustupana ne samo većim brojem 

 rodova i vrsta, već i pojedini oblici dolaze u ogromnoj množini. Ta je fauna 

 podjednako razdijeljena po čitavom kompleksu goranskih vapnenaca i nije ve- 

 zana tek na stanovite faunističke zone. Cardium obsoletum, Tapes gregaria, My- 

 tilus minimus i Cerithium rubiginosum provodni su petrefakti goranskih vapne- 

 naca. Ta je činjenica veoma važna, jer na temelju te faune možemo jasno i 

 nedvojbeno ustanoviti, da su goranski vapnenci gornjo-miocenske starosti, 

 dotično s a r m a t s k i. 



