Sisjrinchiiim angustifolium Mili. u Hrvatskoj. 



Primljeno u fijednici matemati(-ko-prirodoshv7ioga razreda Jugoslavenske akademije 



znanosti i umjetnosti dne !i jula 1915. 



Napisao Ivo Pevalbk. 



(Izrađeno u botaDičko-fizioloSkom zavodu kr. sveučilišta Franje Josipa I. u Zagrebu). 



Prigodom biologijske ekskurzije^ dne 8. svibnja 1915. našao sam « Pod- 

 susedu na jednoj vlažnoj livadici, koja se prostire na jug od stanice Samo- 

 borske željeznice bliže Savi, neku meni do tada nepoznatu biljku iz familije 

 Iridaceae u dosta velikom mnoštvu. Na žalost su svi cvjetovi bili što poocvali, 

 što zatvoreni zbog kišovita vremena. Biljku sam ponesao u herbaru kući, da je 

 istražim, no to mi ipak nije pošlo za rukom. Stoga sam 13. maja pošao ponovno 

 na istu livadicu, da materijal pomnije konzerviram. Dok sam brao biljku, koja 

 je taj dan bila baš u najljepšem cvatu, susreo sam nekoliko tamošnjih ljudi, koji 

 su mi na moj upit odgovorili, da je to „repnjak", pa da ga i na okolišnim 

 livadama dosta ima, o čem sam se kasnije i sam uvjerio. Donesavši alkoholni 

 materijal kući, bio sam doskora na čistu, da imam pred sobom jednu za naše kra- 

 jeve novu vrstu iz porodice Iridaceae i to iz roda Sisijrinchium. Taj Sisyrinchium 

 slaže se posve s dijagnozom od S. angustifolium Mili. (Gard. Dict. e d. 8. No. 

 2. [1768.]), gdje se kaže otprililie ovako: Stabljika uspravna ili uzlazna 

 do 3 dm visoka, do dna krilatainešto oko 3 — 4 mm široka. Cva- 

 tovi 1 — 4cvjetni. Lapovi perigona su duguljasti ili duguljasto 

 obratno-jajoliki, pa su modrikasto-crvene boje. Plod je kuglast. 

 Sisip-inchium angustifolium raste u Sjevernoj Americi, mjestimice u Evropi, a 

 dolazi kao divlji i na otocima Mauritius i New-Seeland pa u Queensland-u. „Flora 

 Croatica", Neilreich i Hire ne bilježe te vrste, pa je prema tome Sisyrinchium, 

 angustifolium nov i jedini zastupnik svoga roda u našoj domovini. 



Sama je biljka zanimljiva i anatomski^, no mnogo je interesantnija biljno- 

 geografski. U većini djela i radnja, gdje se spominje, nalazimo, da joj je domo- 

 vina Sjeverna Amerika, a u Evropi da se mjestimice udomila, pa da se sve jače 

 širi. Za to govori i njezina evropska povijest^, koju ću ovdje ukratko spomenuti*. 



1 



U ljetnom semestru priređuje i vodi g. dr. V. V o u k za slušače prirodnih 

 nauka biologijske ekskurzije u svrhu biologijskoga i botaničkoga promatranja Zagre- 

 bačke okoline. 



^ U epidermalnom sloju ima osobito formiranih bjelanjčastih tjelešaca; cf. Gickl- 

 horu: tJber das Vorkoraraen spindelformiger EiweiCkorper bei Opuntia. Usterr. Bot. 

 Zeitschrift LXIII, 1913; str. 9. 



^ Nalazišta iz Francuske i Norveške ispuštam, jer nemaju s našim staništem ni- 

 kakve veze. 



^ Podatke do g. 1894. crpem iz članka: Beck G. v. : Einiges iiber Sisyrinchien. 

 Wiener illustrierte Garten-Zeitung, XIX, 1894; str. 405—411. 



PRIRODOSLOVNA ISTRAŽIVANJA HRV. I SLAV., SV. 7. 1 



