- 1.^ — 



je kod tipičke Vrste ScopoUi samo veoma neznatno dulji od cetvf- 

 toga članka^ Dužina oV«— 4 mm. Suvrsta je prozvana u počast 

 našem koleopterologu c. kr. satniku Rob. pl. Weingartneru. 

 Anophihahnus Schaumi Hochetlinc/eri Winkl. U Ozaljskoj spilji nađen od Hoch- 

 etlingera. Naš primjerak ima oznaku 12. 8. 1912. Winkler veli za 

 tu suvrstu, da se svojim zbijenim oblikom i zagasitim sjajem po- 

 krilja približava najviše suvrsti Knirschi, no da se od nje razlikuje 

 duljim ticalima i nogama, da je nadvratnjak prema natrag jače 

 sužen, pokrilje n razmjeru prema prednjem dijelu tijela šire, kraće 

 i široko jajoliko, a intramarginalna točka da je dalje natrag po- 

 maknuta. Pokrilje je jedva dva puta tako dugo kao što je široko. 

 Duljina iznosi 4 — i'/a mm^ Vrsta je prozvana u počast našem prof. 

 Italu Hochetlingeru. 

 ^ Schmidti Flachi Winkl. U visini od kojih 800 m, na Učkoj u jednoj 



propasti, a i u šumi pod kamenjem nađena vrsta^. 

 „ hirtus KerUszi Csiki. U spilji Ledenici kod Lokava našao je tu 



vrstu Stiller, koji je navodi pod imenom A. inrtiis Stilleri Ganglb., 

 a kasnije ispravlja u Kertćszi*- ^, jer je tu suvrstu Ganglbauer 

 imao pod tim imenom u rukopisu. Kasnije je po Csikiju opisana 

 kao Kerteszi. Muller, koji tu suvrstu pogrješno piše Kertecsi veli, 

 da se od tipičke vrsti hirtus razlikuje jače zaobljenim sljepočicama 

 i u dulji šiljak izvučenim penisom*. 

 Neotrechns Gcmglbauen Pad. Prema priopćenju Reitterovu ne bi ova vrsta bila 

 iz spilja nego iz jama u kojima se čuva korunl 

 „ dalmatmus Mili. Muller veli, da je ova vrsta raširena od Prolog-pla- 



nine u Dinarskim Alpama preko srednje i južne Dalmacije 

 i Hercegovine sve u Crnogoru, ali da sa dalmatinskih otoka 

 nije još poznata^ Girometta** navodi ova nalazišta: Trojamu 

 21. 11. 1913. (po Don M. Mihanoviću), zatim Jamu Maklu- 

 taču 18. 10. 1913.. Jamu Krčanku 27. 10. 1913., Vlašićevu 

 jamu 27. 10. 1913., Um-peć 27. 10. 1913., i Vranjaču. 

 „ „ dalmatmus Mili. Po Miilleru spadaju ovamo primjerci pome- 



nuti iz spilja doline Neretve'*' i po Apfelbecku iz spilja 

 poluotoka Pelješca, osim toga iz ovih nalazišta: spilja kod 

 Luića (Muller 22. 8. 1905.), Muševa pećina (Novak 21. 8. 

 1905.), Vranjača-pećina (Miiller 18. 8. 1905.), Dana-pećina 

 (Muller u julu 1910., Novak 16. 8. 1910.), Slipačka pećina 

 (u septembru 1912., Martinčić)^\ 

 „ ,, dinaricus Muli. Ovu su odliku našli: H. pl. Krekich-Stras- 



soldo, C. pl. Mayer i P. Novak u Prolog-planini u pećini 

 Mandić, a u Mračnoj pećini na bosansko dalmatinskoj medji 

 Schatzmayr'2 i Miiller^ I 

 n ,, jablanicetisis Apf. Po Mulleru spadaju možda ovamo pri- 



mjerci Schatzmayra iz Česmiuove jame, u maju 1911.'* 

 „ „ suturalis' Schauf. U spilji kod Fort Imperiala nad Dubrov- 



nikom^ ^ 

 Na koncu spominjem još : 

 Trechus capillatus Jos. Godjama; ženka nađena 5. 8. 1868., mužjak nije poznat, 

 no Muller^'' sluti, da mu je položaj među podrodovima Anophthalmus i 

 Aphaenopidium, pa da možda zastupa i novi podrod. 

 Agonum (Anchomenus) rufcorne Goeze. Sabrao sam više primjeraka na ulazu 

 Ledeničke spilje kod Tounja, 8. 6. 1912. 

 „ (Platijnus) scrohiculatum Fabr. U- spilji Samograd, u julu 1913., nađen 

 od Hochetlingera. 



1 Winkler, 1912., p. 246. — 2 _^ 1912.^ p. 248. — ^ _^ 1912.^ p. 248. — 

 * Stiller, 1911., p. 472. — ^ _^ 19^4^ p ^^h. — « Miiller, Rev., p. 62. — 

 ' Reitter, Wien. ent. Ztg-., 1896., p. 18. — » Miiller, Revizija, p. 73. — » Girometta, 

 1914., p. 10. — 11. — 10 Langhoffer, Rad 193., p. 354^ — " Miiller, Revizija, p. 



74.-75. — 12 ^ p. 75 _ 13 ^ p 4(^ _ 14 ^ p 75 _ 16 ^^ 



P- 77. — 16 ^ p_ yy ^ gj-j. \\jyQ^ eiit ztg., 1912., p. 299. 



