32 



je, da doista postoje iiekc razlikosti među poklopcima različnih rodova osobito 

 s obzirom na njihovu razvojna i)Ovijest. Kasnije ću razviti svoje mišljenje, te- 

 meljeno na direktnim opažanjima i poredbama, iz kojega izlazi, da se sve te 

 razlikosti daju na koncu svesti bez osobitih teškoća na jedinstven zajednički 

 korijen. 



Najprije moramo uzeti u posao rod Stcgopoma Levinsen, u kojega je po- 

 klopac sa dvije nabrane klopke, ili kako bi se moglo i tako izraziti, da nema 

 dvaju posve odijeljenih dijelova, nego da je jedinstvena membrana, nabrana u 



naboriće, postavljena u obliku dvostranog krova, 

 pa da se na hrjjtu (sljemenu) toga krova nalazi 

 rascjep (slika 8.). Rub teke. kojega se taj oper- 

 kularni aparat drži, razdijeljen je dvjema zubi- 

 ('•ima u dva dijela, a insercionu liniju obadviju 

 membrana čine dvije krivulje (kružni sektori). 

 Operkularni je dakle aparat oštrije odijeljeiT od 

 same hidroteke. Ipak Brocli (7j tvrdi, da taj 

 operkularni aparat čini integrirajući dio hidroteke 

 t. j., da u ontogeniji ne potječe od hidrotekina 

 krova (tjemene ploče), nego od distalnog dijela 

 same tekine stijene. Odatle slijedi, da bi mem- 

 brana, što je za ontogenije izlučuje tjemena ploča, 

 a zatvara teku odozgo, imala biti poslije odba- 

 čena, a stijena bi se teke, ovdje svakako znatno 

 protanjena, s dvije strane nadvila nad otvor teke, 

 smanjivši površinu time, što se slaže u uzdužne 

 nabore. Da li je sve ovo ovako na samome 

 objektu i opaženo, to mi nije poznato, a bilo bi 

 važno, da se ustanovi, jer rod Stegopoma stoji 

 baš na dnu ili na početku porodice Campanuli- 

 uklae, te je najbliži rodovima Toichopoma Le- 

 vinsen i Stegolaria Stechow, koji se pribrajaju 

 [jorodici Lafoeidae. U prvog roda imaju hidro- 

 teke poklopac s jednom klopkom, koja po Le- 

 vinsenu (35. str. 293.) predstavlja stijenu same 

 teke, nabranu samo s jedne strane, a u drugoga 

 je poklopac s dvije klopke slično kao u Stego- 

 poiiie, jer su tu obje strane hidroteke nabrane i 

 u klopke pretvorene. Oba su ova roda uopće je- 

 dini u porodice Lafoi'idac, koji imaju poklopce 

 na hidroteci (po Brochu [8] čine Lafoeidae samo 

 jednu supfamiliju povećane istoimene porodice, 

 u kojoj su sjedinjene inače posebne porodice 

 Campanulinidae s Lafoi'idama pod imenom Gnim- 

 maninae). Tako je očita srodnost tih dviju hrpa do tančine istaknuta. 



Poradi toga položaja roda Sfegoponia imamo očekivati, da će mu operku- 

 larni aparat pokazivati najprimitivnije oznake. To je i mišljenje Brochovo 

 (7, str. 162.). Pored sve prividne vanjske razlike s obzirom na operkularni aparat 

 priključuje se na rod Stegopoma odmah rod Cuspidella Hincks. kojemu je Kramp 

 (28) proučio ontogeniju i došao do istog rezultata kao i Levinsen (33) i Broch 

 (7). Poklopac Cuspidelle izgleda posve slično kao poklopac naše Camelle. Pri- 

 vidno je sastavljen od većega broja trouglatih zubića, koji konvergiraju prema 

 središtu tekinog otvora. Pritisnuta teka Cuspidelle pokazuje istu sliku, kao teka 

 Camelle, t. j. poklopac se razvija u jedinstvenu membranu, koja čini jednostavno 

 produženje hidrotekine stijene. Dakle i tu ima nabora kao i u Stegopome. samo 

 što ovdje ti uabjri teku konvergentno, tamo pak paralelno ; membrana je tamo 

 podijeljena u dva dijela, dok je ovdje jedinstvena i jednom kružnom linijom 

 odijeljena od ostale hidroteke (ovdje se ta linija normalno ne ističe, jedino izu- 

 zetno kao u Camelle). 



I ontogenija poklopca u Cuspidelle pokazuje (Kramp, 28, gl. tamo tablu XXIV. 

 sliku 3. i 4.), da je membrana nabrana poklopca samo nastavak tekine stijene 



iSlika .s. 



Slika 8. Stegopoma plica- 

 tile (M. kSars) Levinsen. Desno je 

 dolje hidroteka s otvorenim oper- 

 kulom u profilu i lijevo dolje za- 

 tvorena hidroteka u kosome polo- 

 žaju. Nabori operkula označeni su 

 crtama. Kopija po Brochu (strana 

 12., slika I. a). 



