- 56 — 



već opskrbljene karakterističnim kiiidama, a s druge strane u odraslih medusa. 

 koje dolaze u obzir. Tom bi se metodom ako i ne uvijek, no sigurno u većini 

 slučaja, došlo do povoljnijega rezultata. 



Najbolje je i najpouzdanije svakako, premda je skopčano s mnogo teškoća. 

 iz ulovljenih i točno opredijeljenih spolno zrelih medusa odgojiti hidrarium, ali 

 i to s nužnim mjerama sigurnosti, da ne nastane nikakva dvojba o podrijetlu 

 planule. Tim je putem, što se tiče Campanulinida, postigao najljepše rezultate 

 Metsehnikoff (39), pa Delapova (vidi u Brownea [11, 12]). Nalazom spome- 

 nutih istraživača utvrđeno je svom sigurnošću, da na hidrariju Cuspidelle nastaje 

 leptomedusa iz roda Laodice(a). Metsehnikoff (39) je iz sredozemnog oblika 

 Laodice(a) cruciata L. Agassiz othranio polipa, koji odgovara vrsti Cuspidelhi 

 kumi Us (Alder), a Delapova je iz polipa, Cuspidella costaf a Hinaks odgojila me 

 dušu Laodice(a) calcarata A. Agassiz. Mayer (38) drži, da se radi o istom obliku 

 meduse, a i za obje vrste te Cuspidelle drže neki, da su identične. Glede navoda 

 A. Agassiz a (1) o njegovu hidroidnom obliku Lafoea calcarata kao hidrariju 

 meduse Laodicea calcarata, već. sam se izjavio prije (Hadži 19, str. 187. — 8), pa 

 ostajem i sada kod toga, to j. da taj hidrarij pripada porodici Hehelidae, a da 

 mu se gonofor sigurno ne razvija u Laoc??ct a-medusu. Ista Delapova odgo- 

 jila je iz jajeta meduse Dipleurosoina tipicum Axel Boek, koja pripada drugome 

 rodu porodice Thaumantiadae, polipa, pripadna po svoj prilici rodu Cuspidella 

 (Browue 12); citirano po Mayeru (38, sv. II.. str. 324. — 5.). 



Čudna je stvar, da je isti Metsehnikoff (39), točni i pouzdani istraži- 

 valac, dobio iz jaja posve druge meduse (Mitrocoma annae Haeckel), koja se 

 upćeno pribraja porodici Kucopidae, dok Laodicea pripada porodici Thauntari- 

 tiadae, opet polipa, koji odgovara svojim oblikom (hidroteke) Cuspidelli. Pored 

 današnjega stanja sistema Leptomedusa i hidroidske porodice Campanulinidae 

 znači ovaj nalaz veliku nepriliku i nema drugog izlaska do onog, što ga je Met- 

 sehnikoff (40. str. 5.) pokušao bez uspjeha, to j. da se izvede konsekvencija toga 

 nalaza s obzirom na sistem Leptomedusa. Po našem je mišljenju neizbježiva dalja 

 konsekvencija i to ona s obzirom na sistem tekatiiih hidroida. To se ima pro- 

 vesti tako, da se u prvome redu sistem hidromedusa ima prilagoditi nesumnjivo 

 boljem i prirodnijem sistemu hidroida. Sistematsko pak djelovanje hidromedusa 

 očitovat će se u svojem djelovanju na sistem hidroida više u pitanjima manjih 

 hrpa a najviše u pitanju generičke pripadnosti. 



Za slučaj, kojim se sada bavimo, izgledala bi provedba te reforme ovako : 

 Točnije ispitivanje ima odlučiti, koji Cuspidella-ohlici produciraju meduse iz 

 roda Laodicea Lesson (izgleda da tih vrsta ima više; Mayer (38) navodi ti'i 

 sigurne a četiri nesigurne vrste), koji produciraju meduse iz roda Dipleurosoma 

 Axel Boek (s pet poznatih vrsta po Mayeruj, a koji opet meduse iz roda 

 Mitrocoma Haeckel (Mayer spominje osam vrsta), no nije isključeno, 

 da će se naći još i daljih rodova Leptomedusa, čiji oblici postaju iz hidroida 

 sličnih Cuspidelli. Svaka se od tih hrpa Cuspidelli sličnih oblika ima svrstati u 

 poseban rod. Držim da je posve vjerojatno, da će baš to podrobnije ispitivanje 

 iznijeti na svijetlo takve za površnog motrenja neopažene razlike na samim hi- 

 drarijima tih novih skupina, da će njihova generična različnost biti pogotovu 

 bjelodana. 



Drugi dio posla obavio je donekle, kako sam već spomenuo, sam Met- 

 sehnikoff (40), treba ga samo nastaviti. Metsehnikoff je rod Mitrocoma 

 Haeckel izvadio iz porodice Kucopidae, koja bi u novom sistemu hidromedusa 

 pripala porodici Campanulariidae, te ga stavio u porodicu Lafoeidae (prema ta- 

 danjem shvaćanju hidroidskog sistema); ovako se ima staviti u porodicu Campa- 

 iiidinidae. Što više, Metsehnikoff ide i dalje i predlaže, da se i rod Halopsis 

 A. Agassiz pridruži rodu Mitrocoma i time stavi pače u istu porodicu, a ovamo stav- 

 ljaju općeno (vidi Mayer 38., sv. II., str. 323.) rod Halopsis u porodicu Aequo- 

 ridae Eschcholz. To je pak osobito važno poradi toga, što je dokazano za jedan 

 drugi oblik iz porodice Aequoridae (Zygodactiila vitiina, za koju se Mayeru 

 čini vjerojatno, da je identičan s običnom Aeguorea forscalea Pćron et Lesueur), 

 da stoji u generacionoj mijeni s jednim hidroidom iz porodice Campanulinidae 

 (Wright, citirano po Hincksu26). Prema tome vrijedi kao sigurno dokazano, 

 da hidroidni polipi iz porodice Campanulinidae stoje u generacionoj mijeni 



