— 0( 



s Leptomedusama svih triju porodica (Thmmiantiadae, Eticopidae i Aequoridae) ; 

 tako dolazi protivština između sistema hidromedusa i hidroidnih polipa, a isto 

 tako i potreba reforme tih sistema do najjasnijeg izražaja. 



Samo se na oko umanjuju te teškoće, ako učinimo promjene u sistemu te- 

 katnih hidroida u smislu K. C. Schneidera (47), K. Bonnevie (6), A. B 

 larda (ba) i H. B. Torreya (50), pa ako spojimo porodice Campanulinidae 

 Cmnpanulanidae (svi ovi autori osim Torreya domeću k tome još i porodicu 

 Lafoeidae). Sad se pita. što bi to stapljanje heterogenih hrpa tekatnih hidroida 

 pomoglo u sistematici Leptomedusa? S jedne strane imale bi se sve hrpe sjedi- 

 niti u tu jedinstvenu porodicu Campanulariidae, a s druge bi strane ostala jedna 

 mala hrpica kao otočić, to jest meduse, koje pripadaju porodici Haleciidae (ro- 

 dovi Campalecimn Torrey (50). Hydnmthea Hincks i Haledella Hadži (20), dok 

 je glede pripadnosti roda Melicertum Oken po mojem mišljenju stvar još nerije- 

 šena, a Canipanopsis-ohM^e. (Eutinta) odijelio sam kao posebnu porodicu). Ovakav 

 izlaz ne može zadovoljiti ni jednu ni drugu stranu. 



Dok sam sam odlučno toga mišljenja, da se zasada bezuvjetno ima kao 

 baza sistema ukupnih Hydro-Mcdusa (ordo Hj/dridea u smislu Poche-a, 46, str. 

 60. — l.J zadržati sistem hidroida kao mnogo bolje poznate generacije. Prirodna je 

 posljedica toga, da se ima napustiti posebni, jedinstveni sistem hidromedusa 

 (ovdje specijalno Leptomedusa). To bi se po našem mišljenju imalo obaviti sa- 

 svim postepeno tim načinom, da se svaki pojedini rod, na primjer u Leptomedusa, 

 izvadi iz sistema medusa, čim je nedvoumno iznađeno koji mu je pripadni hidroid, 

 pa da se uzato izostavi posebno medusoidno ime kao suvišno (slično je bilo u 

 Salpa). Tim će se načinom sve više uzmanjivati i napokon nestati posebni sistem 

 nesamostalnih hidromedusa, a ostat će jedino samostalni redovi : Trachtjmedusae 

 i Narcomeduse, koje ne stoje u generacionoj mijeni s hidroidima. 



Do toga je vremena još veoma daleko, pa je preuranjeno a dovodi i do 

 suvišnih komplikacija, kad se već sada pokušava provesti reforma sistema, kaošto 

 je pokušao učiniti F. Poche (46), sastavljajući umjetno miješan sistem tako, da 

 i nije nužno baviti se s njim potanje tim manje, što je autor gradio taj sistem 

 samo na temelju literarnih studija. 



Pogledom na meduse. koje pripadaju rodu Cuspidella, došli smo donekle do 

 rješenja. Sad imamo promotriti još tri roda u porodici Campanulinidae. koji pouz- 

 dano pi'oduciraju slobodne meduse. Najprije ćemo uzeti u obzir glavni rod fami- 

 lije : ('ampjanulina van Bcneden ili subgenus Eurampanulina Broch. Tome rodu 

 pripada prvi oblik campanulinidskoga tipa, u kojega je medusa nađena, a i po- 

 slije su češće opisivani i crtani oblici s pripadnim mladim medusama. Ipak moram 

 eto konstatirati, da još i sada ne znamo sasvim pouzdano, kako izgledaju razvi- 

 jene meduse ma i jedne samo Campaiiuline. Već se jedva oslobođene meduse 

 različnih vrsta roda ('(niipanulina razlikuju među sobom, pa se to može još više 

 očekivati od odraslih oblika. Campanulina acuminata Alder, koja bi imala biti 

 identična s van Ben eden ovom Campanulina fenuis, što po mojem mišljenju ne 

 samo da nije utvrđeno, nego nije ni vjerojatno, to se vidi. ako isporedimo slike 

 i opise u van B e n ede n a (4) i Hin cksa (26; Aid er o ve radnje nijesam mogao 

 dobiti), producira medusu s dva tentakula i ,s 8 statocista, a slično i Campanu- 

 lina turrita Hincks. U oblika Campanulina repens Allman ima mlada medusa 4 

 tentakula (na Hincksovoj slici toga oblika ima medusa između dva i dva tenta- 

 kula po tri statociste. svega dakle njih dvanaest, no u dijagnozi roda stoji iz- 

 rijekom, da meduse imaju po 8 statocista). Hartlaub opisuje novu vrstu Cam- 

 panulina Hincksii (23, str. 496. — 7.) i medusu poslije njezina oslobođenja iz go- 

 noteke. Već su gonangiji građeni po drugom tipu nego u ostalih vrsta toga roda 

 (sličnije su onima u roda Lovenella). Same meduse imaju 4 tentakula. 8 stato- 

 cista i osim toga uz svaki tentakul po jedan cirrus, a po jedan opet između 

 tentakularnih rubnih nabreklina. Hartlaubu se čini vjerojatno, da iz te meduse 

 postaje EiK'Jieilota maculata Hartlaub. Po mojem je mišljenju vjerojatnije, da 

 EucheUota stoji u svezi s hidroidom Haleciellu Hadži, jer po Mayeru (38. str. 

 283.) ima posve mlada EucheUota samo 4 litociste, a svaka je rubna nabreklina 

 flankirana od dva cirra. U tom se svemu slaže mlada EucheUota s jedva oslobo- 



