— 65 — 



Dalji ve^etacioni vršak nastupa redovno na dršku sekundarnoga hidranta 

 (slika 22. b, d.j i to na protivnoj strani, negoli je ona, na kojoj je niknuo 

 sekundarni hidrant. Time postaje i dio sekundarnoga drška dijelom zajedničkog 

 stabalca korma. Četvrti vegetacioni vršak nastaje na dršku tercijarnog hidranta 

 i tako dalje (slika 22. d). Rastenje ne ide uvijek tako pravilno, jer se vegeta- 

 cioni vršci mogu izuzetno pojaviti i drugdje (slika 22. c). Izgled se može pro- 

 mijeniti i uslijed toga, što najstariji hidranti mogu otpasti, pa nije uvijek moguće 

 sigurno razabrati iz starijega gotovog korma genealogiju pojedinih individua. 



Način rastenja, kako smo ga našli u Croatelle, veoma je primitivan i tipičan 

 za tekatne hidroide ; to je simpodijalan rast bez daljeg razgranjivanja, ali je 

 moguće, da ipak do daljeg razgranjivanja dolazi, to jest, da na onom dijelu hi- 

 drantova drška, koji je postao dijelom zajedničkog stabalca, potjera nov vegeta- 

 cioni vršak. Takav način rastenja nalazimo kod nižih oblika Haleciidae (na pri- 

 mjer u Halecium pmillum M. Sars i Haleeium robustum Pieper). a osobito u Cam- 

 panuJariidae (Kiihn 30, 31 j. Način rasta u Croatelle uopće je pi-imitivan, jer se za 

 svaki dalji hidrant stvara nov vegetacioni vršak, a sama tvorba i nije obligatna 

 pa ni strogo vezana na kakvu pravilnost. Za oblike poro.dice Hebellidae uopće 

 je značajno, da ne naginju na tvorbu sekundarnih vegetacionih vršaka. 



Oblik i građa hidranta. Veoma različno dug držak (O'l — 2'0 mm I 

 uvijek je urešen manje ili više pravilnom spiralnom odebljinom. U Lafom po- 

 cillum Hincks, koji Nutting (42) krivo naziva Hehella pocilliim. zavoji su spi- 

 rale tako gusti i ležeći, da se prikazuju potpuno prstenaste odebljine. I sama 

 hidroteka variira znatno svojom veličinom (0"3 — 0'9 mm) pa se Croatella može 

 pribrojiti oblicima s velikom hidrotekom. kakva je običajna u Hobellida. Speci- 

 fično ime gigas ipak joj ne pripada, jer ima i većih oblika među Hebellidama. 

 Do toga je imena moglo doći samo tako, što je Pieper tu vrstu ispoređivao 

 s vrstama roda Lafom, među koje je smjestio i naš oblik, a Lafoee se odlikuju 

 nježnim i malenim hidrotekama. Teke oblika ii/e^e//« corrugata {Uhovn^lj 49a) 

 dosižu i 2 mm. pa su prema tome i dva puta tako velike kao teke u Croatelle. 



Glede oblika teke treba upozoriti, da je u Croatelle prelazna partija od 

 drška k teci karakteristično formirana, te da se u tome razlikuje i od Lafoee 



O'^mm. 



Slika 22. 



Slika 22. Croatella gigas (Pieper). Počeci tvorbe korma. a, na primarnom hi- 

 drantu 1 (dršku) razvio se pup sekundarnog: hidranta (lij; b, primarni hidrant nestao 

 (I), ostali držak služi kao stabalce mladoga korma; iz drška sekundarnoga hidranta 

 niknuo tercijarni (111); C, dalje razvijen kormus bez traga primarnoga hidranta (osim 

 bazalnog dijela drška, koji sad imponira kao stabalce); d, mladi kormus opet drugog 

 izgleda s papom petog hidranta (V). Po preparatima u cijelome crtano s pomoću sprave 

 za crtanje. 



7. 5 



PRIRODOSLOVNA ISTRAŽIVANJA HRV. I SLAV., SV. 



