— 6(5 — 



i od Hebelle. Granica je jasna, a prijelaz neposredan, kao kad je smještena časa 

 okrugla dna na tankom dršku. U Hebelle je prijelaz postepen, Ijevkasto proširen, 

 a teka na proširenom prijelazu prstenasto odebljana. To se osim na mojim sli- 

 kama (Hadži 19, slike 8., 10. i druge) razabira osobito jasno na slikama u Ste- 

 cliowa (48, slike 75. — 83.), a što je najvažnije, te se slike ne odnose samo na 

 vrstu Hehella parasitica (Ciamician), nego i na druge vrste : H. calcarata (A. Ag.), 

 H. corrugata (Thornely) i H. negleda (Stecliow). Odatle izlazi, da je po srijedi 

 neki opće generički karakter. 



Oblik hidroteke variira dosta i to u dva smisla. Jedne su teke prema bazi 

 više trbušaste, dakle se distalno suzuju do ispod ruba, gdje se opet nešto pro- 

 širuju ; druge su gotovo sasvim cjevaste. U svakom je slučaju otvor teke nešto 

 proširen, ili samo čini više utisak proširenosti poradi toga, što mu je protanjen 

 rub izvrnut. Poznato je otprije, da u Croatelle ima hidranata s tekama po- 

 prijeko nabranih. Ja sam našao kolonija, koje imaju samo hidrante s veoma 

 izrazitim poprečnim naborima, a opet druge kolonije s takvim hidrantima, koji 

 su imali samo posve glatke hidroteke. Radi se dakle o jednoj osobini, koja još 

 nije konačno stalna. 



Kad smo takve hidrante s nabranim tekama istražili potanje, našli smo, da 

 ti tobožnji nabori predstavljaju jedinstvenu spiralu, koja u niskim zavojima po- 

 •činia kod baze hidranta, gdje je odebljina veoma niska, pa teče prema rubu. U 

 sredini su odebljine. a prema tome i brazda, koja ih dijeli, najviše ili najdublje, 

 a prema rubu i bazi postaju sve niže, dok napokon nestaju. U morfogenetskom 

 a valjada i u fiziološko-mehaničkom smislu podudara se ta pojava s pojavom na 

 dršku ; s drška prelazi spiralni val na teku. U roda Lafom ima mnogo oblika 

 sa spiralno odebljanim dršcima, no ta odebljina ne prelazi nikada na teku (ispo- 

 redi mnogobrojne slike u Brocha [7] i drugdje). U Hebellida je naprotiv to 

 veoma raširena pojava. Jedna Hebella (H. corrugata Thornely) dobila je upravo 

 po toj pojavi svoje ime, a u nje je začudo sam držak posve gladak. I Miss 

 Thornely (49a) kao i Stechow (48) govore o poprečnim kolutima na teci, 

 no dosta je točnije ispitati njihove slike, pa da se vidi, da to nijesu odjeliti ko- 

 luti, nego da je ujedno stopljena i odebljina, koja teče spiralno. 



Pfeifferovom tekućinom izvrsno fiksiran materijal (potpuno ispruženi polipi) 

 omogućio je točno ispitivanje polipa. 



Sam polip mnogo je krupniji, negoli onaj u Hebella parasitica (isporedi 

 sliku 8. u mojoj starijoj radnji (Hadži, 19) sa slikom 23. ovdje). U ispruženom 

 stanju može posve cilindrični polip dosegnuti dužinu od preko 2'0 mm. a da je 

 uzato preko 0'2 mm. debeo, dok je ispružena hebela jedva 01 mm debela. Jačina 

 polipa još se više ističe, kad uzmakne u teku, jer ne samo da ispunjava svu 

 širinu teke (0*3 mm), nego se jedva toliko uvuče, da i vršci tentakula dospije- 

 vaju posve u nutarnjost teke (slika 23. b). Vidjeli smo, da se hebela može sva 

 uvući u bazalnu polovinu preprostrane teke, što više, katkad dostaje i trećina 

 tekine šupljine za cijelo tijelo polipa (Hadži, 19, slika 10. m). 



U opreci prema Hebelli ističe se na polipu Croatelle peristom s tentaku- 

 larnim vijencem kao odjelit glavičast dio, stim više, što je samo tijelo ispod 

 glavice ponešto stegnuto. Tentakularni je vijenac sastavljen od 25 jakih kon- 

 častih tentakula, a izgleda da je broj tentakula stalan. Njihove solidne ento- 

 dermne osi zalaze duboko u peristom. Tentakuli su gusto poredani tako, da su 

 daleko do gore (gotovo 0'2 mm) srasli, te da tu njihovi entodermi čine jedin- 

 stvenu umbrelulu, čega nema ni kod Lafom ni kod Hebella. Umbrelula je na 

 nutarnjoj strani armirana posebnim velikim knidama, što podsjeća veoma na 

 prilike u Halecielle (Hadži 20, strana 200.). Distalna polovina tentakula armi- 

 rana je u vjenčićima, koji su poredani malim duguljastim knidama. 



Zanimljive su prilike proboscide. Kad je polip u normalnom položaju (a to 

 je u ispruženom stanju), proboscida je- širom otvčrena, te čini samo onizak vjen- 

 čast nasip oko veoma velikih ustiju (slika 23. a). Za kontrahirana polipa is- 

 pruži se proboscida i čini tipičnu dosta visoku čunastu izbočinu; ustima naravno 

 nema ni traga. To nam opažanje potvrđuje i opet istinitost mišljenja, da rigiditet 

 ispruženog polipa dolazi od pojačanog intracelularnog turgora, poglavito od 

 entodermnih stanica. 



