— 72 — 



sudio bih, da to tjelešce propada, raspadajući se u manja zrnca. Mnoge velike 

 ksantele i nemaju više toga tjelešca. Na bojadisanim rezovima (s hematoksilinom) 

 vidi se, da je tjelešce sivkasto. 



Po onome, što znamo od drugih ksantela, sigurno je, da su ta pločasta 

 zrnca identična s onima, koja dolaze u mirujućim ksantelama. Po mojem mišljenju 

 radi se o pirenoidnim zrncima (Hadži, 18b; strana 92.), kojih može biti i više 

 u jednoj ksanteli pa koja služe kao nastajalište škrobastih asimilata. Takve pire- 

 noide je Stiasny (48a, strana 148.) našao u shizontima radiolara Collosphaera 

 huxlyi, koje su slične ksantelama. 



Veličina običnih algama sličnih ksantela iznosi oko 8 u. (redovno manje); 

 u tome se svi autori slažu. Rijetko se opažalo, da bi ksantele bile veće, a kad 

 su veće (Hadži. 19), ne pokazuju više tipičnu građu. U tom stanju i veličini 

 umnažaju se ksantele diobom. Ameboidne ksantele, kako sam ih motrio u Croa- 

 telle, imaju u najgorem slučaju 10 [J.. One u tome stanju očito rastu, a da se 

 nikako ne dijele ; zato i postizavaju znatne veličine. ,U skrajnjem slučaju mjerio 

 sam ameboidne u dužinu protegnute ksantele od preko 40 a dužine (slika 27.g), 

 što dosada nije još nitko opazio. 



S tom morfologijskom metamorfosom ksantela stoji očito u svezi i to, što 

 se ksantele povlače iz hidrorize i drška, pa što grnu osobito rado u hidrantove 

 pupove. Dosada su se uvijek opažale ksantele isključivo u entodermnim stani- 

 cama; izuzetno je koja zapala u ektoderm, a taje obično skoro propala. Te pak 

 ameboidne ksantele nalazimo jedako u ektodermu kao i u entodermu (slika 27. 

 a, b). Napadno mnogo ksantela ima u ektodermu tjemene ploče hidrantova pupa. 

 Uopće se čini, da za ove ameboidne ksantele nema u okviru Croatelline kolo- 

 nije ili hidranta nikakve zapreke, koju one ne bi mogle probiti, a zato tim više 

 čine utisak parasita. 



Slika 27. 



Slika 27. Croatella gigas (Pieper). a i b, maleni dijelovi rezova kroz tijelo po- 

 lipa; c, dio uzdužnoga reza kroz rub tjemene ploče naprednijega pupa hidrantova: 

 d--g, zooksantele u ameboidnom stanju. En, entoderm; Ek, ektoderm; A, hranidbena 

 stanica; k, knida ; m, međuslojna lamela; t, teka; z, zooksantela; ž, žljezdasta sta- 

 nica; i. -?., žljezdasta stanica spužvasta. Slike a, b i C crtane po umjetno bojadisanim 

 rezovima; a d — g po cjelovitom preparatu hidranta koji nije bojadisan; sve crtano 

 s pomoću sprave za crtanje. 



