— 76 — 



bodno larvalui oblici (planule), te su izvrženi utjecajima struja. Dakle i u oblika, 

 koji nemaju medusne generacije, postoji mogućnost naseljivanja u više udaljen 

 kraj, a da i ne uzmemo mnogo u obzir još i druga manje raširena sredstva za 

 proširenje kruga obitavanja, kao što su odijeljeni komadići cenosarka (frustule, 

 propagule) i slično. 



Eno je Ste eho w konstatirao oblik Hebella paras'itica (Ciamician) u Japan- 

 skim vodama (Stechow, 48, str. 103. — 4., slike 75. — 78.). Iz dobro reproduci- 

 ranih slika (mjerila nažalost nijesu priložena) razabira se, da se nesumnjivo radi 

 o tome obliku. Slochovv je isti oblik našao i kod Villefranche u Sredozemnom 

 moru. U Japanskim vodama drži se ova Hebella poglavito oblika Aglaophenia 

 suensonli Jdlm a Stechow upozorava, da hidranti ne dolaze samo na stabljici 

 domadara u pravilnom poredaju nego i na korbulama. Aglaophenia ne pokazuje 

 nikakva oštećenja, pa Stechow zaključuje, da je samo pravilni epizoizam po 

 srijedi. I na drugim je oblicima ovdje nađena Hebella (Aglaophenia iphiteleggi 

 Bale, Plumiilaria Jiertivigi Stecbow. Thuiaria articulata (Pallasj i Halicornaria 

 hians). 



Stechowu nije bila poznata moja radnja o Hebelli, premda je prije njegove 

 izišla i premda je u popisu upotrebljeoe literature navodi; inače on ne bi tvrdio, 

 da je za oblik HehcJla parasitica karakterističan držak s tri prstena, pa da u 

 nje nema septa (dijafragme), nego samo odebljana baza hidroteke, pa ako bi ga 

 bilo, da je svakako vanredno nježan, te da se može teško opaziti. Ni to ne od- 

 govara faktičnome stanju, kad Stechow veli, da od vremena prvog opisa te He- 

 belle nije njezina slika reproducirana, jer je moja radnja dobro ilustrirana, pa 

 ako mu je poradi jezika bila nerazumljiva, mogao je iz slika mnogo toga raza- 

 brati; sasvim je pregledao i to, da se na kraju moje radnje nalazi dosta opširan 

 zaglavak (Inhaltsangabe) u njemačkom jeziku. 



Glede oblika, što ga Stechow (48, str. 105., slika 79.) navodi kao Hebella 

 mlrarata (A. Agassiz), ne može biti sumnje, da pripada mojem rodu Hebellopsis. 

 Na slici se Stechowa posve jasno vidi, da je u njega za Hebellopsis karakteri- 

 stična dijafragma. Za sve druge vrste roda Hebella (parasitica, corrugata i ne- 

 gleda) crta Stechow karakteristični prsten na teci, dok se glede tanke dijafragme, 

 koja se sa svom sigurnošću može konstatirati tek na rezovima, nije odlučio. I oblik 

 i veličina teka u njegove H. calcarata slaže se s našim nalazom na Hebellopsis 

 brocJii. Ako je Stechowljeva Hebella calcarata zaista identična s Agassizovom 

 Lafom calcarata, a to mi se po svemu čini veoma vjerojatno, onda bi taj oblik 

 imao uopće pripasti mojem rodu Hebellopsis. Podrobna poredba objekata morala 

 bi odlučiti ujedno glede specifične pripadnosti. 



Ovdje ću priključiti cijeli niz opažanja iz literature, iz kojih jasno izlazi, 

 da ima i više oblika roda Hebellopsis, koje su autori pribrajali Hebelli. Za sve 

 je karakteristično, da su im teke manje od onih u Hebelle, da imaju posve 

 kratak držak i krepku dijafragmu, pa da na bazi teke nemaju prstena. S biolo- 

 gijskog je gledišta zanimljivo, da se za sve dade konstatirati, kako dolaze samo 

 na različnim Sertulariiclama (i Sgntheciidama), dok prave Hebelle dolaze samo 

 na Plumulariidama (s rijetkim izuzecima a i onda samo uslijed osobitih prilika, 

 na primjer, ako se baš slučajno uz Plumularidu, na kojoj obitava Hebella, ili na 

 njoj, nalazi drugi hidroid). 



Ne može biti sumnje, da je oblik u B a 1 e-a (3, str. 758., slike 16.— 18. na 

 tablici 13.) Lafoea scandens pravi pravcati Hebellopsis; slika 17. uvjerava nas o 

 tome. Nađena je na obliku Sertularella divaricata var. subdichotoma, te pokazuje 

 izgledom, oblikom i veličinom, da pripada mojem rodu Hebellopsis. Taj je oblik 

 još zato zanimljiv, što mu se opisuje i gonangij. Gonangij je skoro dvaput tako 

 velik kao hidroteka, cilindričan, suzujući se prema dršku, stijena mu je valovita, 

 a rub krova (to je važno) izvučen je na četiri mjesta u zubiće. Sličnu je oso- 

 bitost L e V i n s e n (35, str. 285., pod crticom, slika 16. i 17. na tablici V.) 

 našao na gonangiju oblika Hebella eontoria Mrkt. (Marktanner-Turneretscher 

 27a), koji po svoj prilici također pripada rodu Hebellopsis, pa drži, da ti zupci 

 upućuju na to, da postoji poklopac s četiri klopke. 



8 t e c h o w (48, str. 27.) drži, da je Baleov oblik identičan s Agassizovim 

 (Hebella calcarata), no to po svoj prilici nije, jer se iz slika Agassizovih (1, 

 slike 191. i 192.) razabira, da joj je gonangij nešto različan, a i hidroteke čini 



