čujem tu vrstu kao var. minor. Dolazi u mnoštvu na mlinskom kolu i 

 u jarku, koji vodi na mlinsko kolo. kod temperature od 462" C. 



O. amphibia Ag. — Dolazi u istom jarku, ali ne na dnu, već uz rub kod niže 

 temperature. 



0. (mimalis Ag. — Među drugim cijanoficejama na dnu ])Otoka. 



(). c/iah/bca Mert. — Kod najdonjeg mlina na dnu toplog potočića, kod tempera- 

 ture od 36" C. te na samom utoku u Mrzli Potok, kod temperature od 

 26" C. 



(). Corticma Menegh. — Na utoku u Mrzli Potok, kod temperature od 26" C. 



Li/ngbi/a Matiensiana Menegh. — Na krajnjim dijelovima osovine mlinskog kola. 

 Osim te vrste našao sam ovdje još i jednu tanju vrstu. Niti ove druge 

 vrste tek su oko 5 y. široke, stanice su 3—4 \j. dugačke, dok se poprečne 

 stijenke slabo zapažaju. I tu vrstu označujem zasada kao var. minor. 



Fhormidhou thermale Vouk nova species. Ta je vrsta nova, pa joj u glavnim 

 crtama pripada ovaj opis: Niti su 5— 6 a debele, dok su stanice 

 isto tako dugačke, a kadšto i kraće. Vrli je istanjen, pače 

 zašiljen, te završuje kali p trom. Dolazi na mlinskom kolu. 



Hijpheothrix Jassaetisis Vouk nova species. — To je najčešća i najobičnija ci ja- 

 noticeja Varaždinskih Toplica. Dolazi osobito na zidovima bunara ispod 

 kljuna, pa ovdje čini jasno-zelene prevlake. Dijagnoza bila bi ova: 



K r p e (T a 1 u s) su s m a r a g d n oz e 1 e n e boje, kožnate k o n s i- 

 s ten čije i sluzave. Niti su tek 1 — l'b [J- debele, omotane 

 jedva zamjetljivim tokom. Stanice su do S [J- dugačke, 

 nešto manje široke, a na poprečnim stijenkama jedva 

 malo stegnute. Nazvao sam tu vrstu po rimskom još nazivlju za Va- 

 raždinske Toplice „Aquae Jassae" kao H. jassaensis. 



HypheofJuix thermalis Rab. — Mnogo je rjeđa od pređašnje vrste, no dolazi na 

 istim staništima. 



Anabaena thermalis Vouk nova species. Ta nova vrsta pripada svakako sekciji 

 TrichorniKš Ralfs. Diagnoza je ova : 



Krpe (Talus) su čvrste, jasno-zelene i gusto preple- 

 tene. Niti su ponajviše ravne, ali i zavijene, 2"5 — 3 p- de- 

 bele, bez ikakva toka. sa krajnjom vršnom stanicom. 

 Stanice su pravokutne, 3"5 — 4 [x duga č k e, a 2"5 — 3 ;a širok e, 

 dok su na poprečnim stijenkama prilično stegnute. Hete- 

 rociste su pojedince među stanicama, ovalne su i oko 

 3 >J- široke, a do b [J- dugačke, b 1 i j e d o-z e 1 e n e ili pak bez-, 

 bojne. Spo ročišta dolazi po više u redu, ovalne su i žute 

 6— 9 ;j. široke, a 7 — U |j. du gačk e. i podalje od he te ročišta, 

 sa glatkim smeđim episporom. Tu sam vrstu našao u odvirku 

 toplog vrela (50" C) na kamenu. 



Nostoc thermophiluni Vouk nova species. Dijagnoza je ova: 



Talus je galertast, raširen, i nekoliko centimetara 

 širok, a tek najviše preko V2 centimetra debeo, sa donjom 

 stranom na supstrat priraste n, neravan i mamilozan te 

 maslinasto-zelene boje. Niti su zavijene, rahlo smotane, 

 3 — 4 y- široke, bli j ed o-z el en e. Stanice su cilindrične, 6 — 10 y- 

 dugačke, a 3 y. široke. H e t e r o c i s t e su o k r u g 1 e i 1 i o v a 1 11 e, 

 6 — 8 \J- širok e, 7 — 10 \j- dugačke. Sporociste su eliptične ili 

 zaobljeno-cilindrične, 15 — 18 [j- dugačke, 6 — 8;-'- široke, sa 

 hrapavim i dlakastim episporom tamno-sraeđe boje, s 1—2 

 ovalne spore. 

 Tu vrstu našao sam na vlažnom zidu, preko kojega je tekla i kapala vruća 



voda iz jednog kanala. Temperatura staništa iznosila je oko 30" C. Kada sani 



drugi put mjeseca septembra posjetio to stanište, nijesam našao te alge, no ni 



voda nije više tekla preko zida. 



S veličinama niti i stanica naliči ova vrsta na N. ellipsosporum, uo zato se 



razlikuje od nje osobito građom sporocista. Pripada po Bornetu i Flahaultu 



sekciji Hiitn'ifusae. 



