Prilog poznavanju bazidiomiceta sjeverne Hrvatske. 



Primijetio u sjednici razreda matematičko-prirodoslovnoga Jugoslavenske akademije 



znanosti i umjetnosti dne 8. januara 1916. 



Napisali dr. V. Vouk i I. Pevalek. 

 [Izrađeno u botaničko-fiziološkom zavodu kr. sveučilišta u Zagrebu]. 



•Ovaj prilog možemo ujedno označiti kao „,drugi prilog poznavanju 

 gljiva zagrebačke okoline", jer se u njem nalazi velik broj gljiva zagre- 

 bačke okoline (Maksimir, Tuškanec, Sofijin put. Podsused, Grmošćica i t. d.). 

 Ovaj put iznosimo popis sabranih i određenih viših gljiva, koje pripadaju 

 velikoj grupi bazidiomiceta (Basidiomycetes), jer smo se u prvom redu dali 

 na izučavanje flore viših gljiva. Budući da se u popisu nalaze ponajviše gljive 

 iz Hrvatskog Zagorja, to smo označili areal istraživanja kao „sjeverna Hr- 

 vatska". Sabiranje i određenje obavljalo se zapravo usput i to prigodom 

 ekskurzija, poduzetih u svrhu istraživanja termalne i slatkovodne flore alga sje- 

 verne Hrvatske. Sabiralo se ponajviše u okolini Budinšćine, Varaždinskih 

 Toplica, Sutinskih Toplica, a osobito u okolini Stubice i Stubičkih 

 Toplica. U Stubici boravio je jedan od sabirača (dr. Vouk) deset dana mje- 

 seca augusta, pa je imao priliku, da baš u najzgodnije vrijeme pretraži čitavu 

 okolinu (Golubovec, Pusti dol, Kopelšćak, Kamenjak i t. d.). S ovim popisom 

 upotpunjuje se naš prvi „Prilog poznavanju gljiva zagrebačke oko- 

 line"\ jer se u tome prilogu nabrajaju gljive ne samo za jesensku floru, već i 

 za ljetnu i proljetnu floru. Taj popis nije naravno ni izdaleka potpun, no njime 

 se donose prvi put bar svi najobičniji tipovi bazidiomiceta, koji dolaze u nas. 



Nekoliko bilježaka o tipovima zagrebačke okoline zahvaljujemo gosp. Ka- 

 milu Blagaiću, kontroloru ug. drž. željeznica; njegove smo nalaze mogli 

 potvrditi^. 



Još nam je samo spomenuti nekoliko zanimljivijih nalaza. Chalymotta macro- 

 cystis Vouk et Pevalek^ koju smo vrstu prvi put našli i opisali za botanički vrt, nađena 

 je dne 6. julija o. g. u okolini Rima kraj Zagreba, a i ovaj put na dobro gno- 

 jenom tlu u blizini jednog vinograda. Treće nalazište bilo je u Maksimiru, pa po 

 svemu izgleda, da ta vrsta u Zagrebačkoj okolini jamačno često dolazi i to 

 ljeti i jeseni. Auricularia mesenterica (Dicks.) Pers. rjeđi je oblik, dok je Auri- 

 cularia auricula judae svuda veoma obična. Iz familije teleforaceja valja svakako 

 istaći Craterellus cornucopioides (L.) Pers., koji je posvuda u Zagrebačkoj gori i 

 po Zagorju jedna od najobičnijih gljiva; na Kamenjaku kod Stubice dolazi ta 

 vrsta u augustu u silnim množinama, čineći obično „vilin krug" (Hexenring). 

 Ma da je prema navodima svih autora vrlo dobra i tečna za jelo, ipak je narod 



^ Vouk V. i Pevalek I.: Prilog poznavanju gljiva Zagrebačke okoline. Pri- 

 rodoslovna istraživanja, sv. 6. 1915., str. 17. — 25. 



^ Nalazišta, koja zahvaljujemo g. K. Blagaiću, označili smo u popisu sa B. 



