— 28 — 



spominje ua primjer kriofilne alge, koje su prilagođene na konstantno nisku 

 temperaturu, a ne spominje alga. prilagođenih na konstantno visoku temperaturu. 

 Dalje ima pod S eh r (3 de ro vim nazivljem „limnotilne alge" više dosta karak- 

 teriziranih odjela, koje treba posebno istaći. 



Hoćemo li sami izvesti shemu ekologijske klasifikacije za slatkovodne alge. 

 treba u prvom redu uporediti svojstva, što ih ima obitavana voda, sa zahtjevima 

 njezinih zelenih stanovnika. Svojstva su vode dvojaka, i to fizikalna i kemijska. 

 Obadva su za alge vanredno znatna. Fizikalna svojstva mogu biti opet dvojaka : 

 direktna ili indirektna. Kao indirektno svojstvo vode treba istaći u prvom redu 

 geografski položaj ili valjanost dotične vodene nakupine. Razlikovanje vodenih 

 nakupina cesto je veoma oteščano, jer postoje svi mogući prelazi. Comere^ je 

 unio u to razlikovanje vrlo odlučne pojmove ; on razlikuje takove vodene naku- 

 pine, gdje voda konstantno prekriva bar jedan dio dna — millieux perma- 

 nents, ili kako bismo mi rekli: trajne vode — od vodenih nakupina, koje 

 za stanovito godišnje doba isuše — millieux passagers ili hrvatski: pro- 

 lazne vode. Drugi kriterij kod razdiobe vode dobivamo, ako uzmemo u obzir 

 razliku između vode tekućice i vode stajaćice. Sravnimo li oba ova kriterija, 

 dobit ćemo četiri vrste slatke vode. koje možemo poredati po njihovu postajanju. 

 Kad padnu obilne kiše, tad jedan dio te kišnice otječe u manjim ili većim jar- 

 cima. U istu hrpu možemo svrstati i fakultativne potočiće, koji također postaju 

 za kiše. no koji odvode više vode. Oboje je prolazna tekućica, koja se može 

 slijevati direktno u potoke, rijeke i jezera, ili se skuplja u manje stajaće naku- 

 pine. To je druga kategorija nalazišta slatkovodnih alga, među koja ubrajamo 

 kaljuže i kišne jarke, koji stagniraju. Razlika između njih leži u njihovom 

 obliku. Kaljuže imaju redovno veću površinu, a manju dubljinu, dok je kod ja- 

 raka obrnuto. Dakako da te dubljine rijetko prekoračuju po metra. Kišni su 

 jarci takovi, koji stagniraju, ili su slabo tekući ; kod nas su veoma obilni obli- 

 cima alga. 



Kao trajne tekućice spominjem potoke, brzice, slapove i rijeke. Trajne su 

 stajaćice po toj razdiobi: bare, jezera i ribnjaci. Tu razdiobu dodajem ovdje još 

 i tabelarno prikazanu, da bude preglednija. 



Tekućica Stajaćica 



Voda prešah ne [ Tekući kišni jarci Kaljuže 



(millieuK passagers) | Fakultativni potočići Stagnirajući kišni jarci 



Potoci Bare 



Voda ne presahne | Brzice i slapovi Ribnjaci 



(millieux permanents] | Rijeke Jezera 



Uza geografsko svojstvo vode pripada među indirektna svojstva i množina 

 svijetla, što ga neki lokalitet pripušta stanovitoj vodenoj nakupini. Ta je okol- 

 nost opet veoma znatna, jer su alge autotrofni organizmi, a neke su od njih veoma 

 osjetljive pogledom na svijetlo, tako da su često već malene promjene odlučne 

 po dalji razvitak. Tako sam u jednom maksimirskom kišnom jarku kroz više 

 mjeseci promatrao bujnu vegetaciju alga. Nad istim jarkom širio je velik hrast 

 svoje grane i štitio jarak od prejakog svijetla. Kad je nevrijeme otkinulo granu, 

 koja je zasjenjivala alge, ostao je doduše jarak intaktan, no alge su za kratko 

 vrijeme dijelom zakržljale, a dijelom su se izmijenile. 



Među direktna svojstva vode treba svakako na prvom mjestu ubrojiti gu- 

 stoću, ili bolje „promjenu gustoće", a zatim temperaturu vode i njezinu prozir- 

 nost. Promjena gustoće neke vode vanredno je važna po alge, pogotovu za sta- 

 novnike prolaznih stajaćica. Neke alge upravo to opominje na skori dolazak suše. 

 Ljeti bude naime u prolaznim stajaćicama sve manje vode, a time se povećava 

 koncentracija otopljenih soli, što opet povećava gustoću vode. Takva promjena 

 koncentracija izaziva kod mnogih vrsta stvaranje cista i spora, o čemu se mo- 



^ Comere I. : Ohservation sur la periodicite dii developpement de la Jiore 

 algologique dans le region toulousaine. Bnll. de la Soc. Bot. de France, 1903; str. 60. 



