— 34 — 



Fakultativni potočići, ako imaju malo vode, pokazuju mnogo sličnosti s kiš- 

 nim jarcima, a razlikuju se od ovih po tome. što ovdje susrećemo redovno rod 

 Drapanaldia i vrstu Chaetophora pisiformis. lJlothrix tenernma daje i opet pred- 

 nost tom milieu-u. 



I bare pokazuju štošta zajedničkoga s jarcima (proljetne asocijacije spiro- 

 gira), no ima i dosta razlika. U manje više svim ciglanskim barama naći ćemo 

 vrstu Cladophom fracfa i desmidijaceju Hyalotheca dissiUens. Na površini takvih 

 Tjara kovrče se kroz čitavu godinu formacije, sastavljene u svim mogućim kom- 

 binacijama iz različnih spirogira, zignema i mužeotija. Uza ciglanske bare ima u 

 našem kraju veoma mnogo bara uz željezničke pruge, no te mi bare nažalost 

 nijesu bile za vrijeme rata pristupačne. 



Vegetaciju maksimirskih ribnjaka nijesam mogao točno opisati, jer je baš 

 u najbujnije doba bilo istraživano jezero ispražnjeno. Mogu samo toliko reći, da 

 je u proljeću (1915.) veoma obična Oscillatoria limosa, dok je drvene obalne 

 balvane zaposjela kladofora, pružajući priliku brojnim epifitskim kremenjašicama, 

 da se nje prihvate. U trećem se ribnjaku osobito bujno razvila kremenjašica 

 Melosira varians. 



Potoci su puni vrste ('ladophora glomeraia. koja tu živi u mnogim svojim 

 oblicima. Njezini buseni znadu biti često gusto prepleteni rodoficejom Bangia 

 otropurpurea (Markuševački potok uza spilju !). Mlinovi pokazuju gotovo jednaku 

 vegetaciju kao i potoci, pogotovu u svojem srednjem tijeku. 



U izvorima vidimo često Oedogonium fonticola. Tako u Goljaku druguju 

 vrste Vaucheria dichotoma i Mnngrotia scalaris, ispunjavajući čitav izvor. 



To je ukratko karakteristika vegetacije naših voda, gdje nije uzeta u obzir 

 Sava i Drava, iz kojih nijesam uzimao proba. 



5. Periodično nastupanje alga. 



Pregledavamo li tijekom godine kakvu baru, opazit ćemo, da se sastav 

 Horo te bare tečajem godine mijenja. Tu pojavu zovemo mi periodicitetom i to 

 s toga razloga, što se manje više jednak sastav ponavlja bilo za jedne godine, 

 bilo jeseni i u proljeću. Malo je danas poznato o periodičnom nastupanju slatko- 

 vodnog bentosa. Ovdje ću ukratko upozoriti na razvoj* samoga shvaćanja te na 

 pojavu, na koju je prvi upozorio Petiti sravnjujući dobe u kojima fruktificiraj u 

 ^pirogire. 



S eh mi dl e^ je opažao periodičnost nastupanja vegetacije alga u jednoj 

 čretnoj bari. U istoj bari postizavaju desmidijaceje svoj maksimum ljeti, a što 

 dalje u jesen, sve se više gube, dok konačno ne prevladaju kloroficeje. Tu je 

 pojavu pokušao Schmidle i protumačiti, pa nalazi razlog ove mijene u tome, 

 što se jeseni mijenja kemijski sastav vode. Kad lišće jeseni pada u vodu, odmah 

 i trune, pa daje vodi sve više organskih tvari. Prema tim tvarima vanredno su 

 osjetljive desmidijaceje. pa zato i nestaju, čim bude u vodi nešto više dotičnih 

 tvari. 



Stockmayer drži također vanjske uvjete uzrokom periodičnog nastupanja, 

 i to ne kemijske kao Schmidle, već toplinske. Istražujući potoke* opazio je 



^ Dobar prikaz shvaćanja za ovo pitanje iznosi Ra ban us A. u radnji: „Beitrdge 

 zur Kenntnis der Periodi zitat und der geographisehen Verhreiiimg der Algen Ba- 

 dem". Izišlo u „Berichte der Naturforschenden Gesellschaft in Freiburg", Bd. XXI. Po- 

 datke raspravama, kojih se nisam mogao domoći, crpera iz pomenute rasprave kao i 

 Iz Justa: Botanischer Jahreshericht, pa iz lista Botanisches Centralblatt. 



^ Petit: Les Spiroggras des environs de Pariš. 1880. Pariš. 



* Schmidle W. : Aus der Chlorophgceen- Flora der Torfstiche zu Viernheim. 

 Flora 1894., str. 42.-66. 



* Stockmajer S. : Das Leben des Baches. Ber. d. deutsch. Bot. Ges. 1894. ;' 

 ;str 1.S3.— 141. 



