— 37 — 



Često je već time bio gotov jedau dio krivulje i to u slučaju, kaci su jednako- 

 vremena nalazišta pokazivala jednako mnoštvo istraživane vrste. U drugom sam 

 se slučaju pomagao aritmetičkim sredinama, da ne moram bilježiti prevelike 

 oscilacije pojedinih nalazišta. Uza spirogire unio sam i krivulju, koja prikazuje 

 relativnu visinu vodostaja, izuzev njegove lokalne nestalne promjene. Vrste, koje 

 zbog svog zahtjeva za svijetlom dolaze u doba, kad nalazimo još samo trajnu 

 vodu. prilagodile su se pretežno tome životu, no ne zaziru od eventualnih kišnih 

 jaraka ( Sp. nifida), ako mogu podnositi veće promjene temperature, koje su ve- 

 zane s tim lokalitetom. Ranije i kasnije vrste nijesu tako jako izbirljive. Spiro- 

 gyra porticalis dolazi u travnju i svibnju pa u jeseni pretežno u prolaznim vo- 

 denim nakupinama. U lipnju i srpnju nalazio sam istu vrstu u slaboj trajnoj 

 tekućici. Iz svega toga stvorio sam ovaj sud o periodičnosti kod' nastupanja alga: 

 Periodičnost nastupanja jest po konstantnom i istovreme- 

 nom nastupanju stanovitih faktora nasljedstvom ustaljeni 

 ritam. Pojačanjem ili umanjivanjem ekologijskih uvjeta dade 

 se tempo pojačati ili umanjiti. U takve ekologijske faktore treba ubro- 

 jati koncentraciju vode, svijetlo, toplinu, pa kemijski sastav otopljenih soli i 

 njihovu količinu. Ti posljednji uvjeti ukazuju nam se kao neposredni povod pro- 

 mjene, što je proživljuje vegetacija alga, dok je faktički uzrok u više manje 

 konstantnoj ritmici, koja je u prvome redu ustaljena u zahtjevu za svijetlom (a 

 stim u svezi i za toplinu). Ritmika čini. da neka vrsta dođe u tako zvano „kopu- 

 laciono raspoloženje", a lako je tada pospješiti ili usporiti samu kopulaciju. 



Rabanus veli, da periodičnost postoji samo kod spirogira, dotično da je 

 samo kod njih poznata. Nešto slična opažao sam i kod vrste Conferva bombycina. 

 U proljeće, kad je još jakost svijetla malena, dolaze blijede forme (f. paUida), 

 a kasnije tipična konferva; ta je tamnija i deblja, a analogno s tim prilagođena 

 na jače svijetlo. No kod toga se događa, da ćemo u sjeni naći /. pallida i usred 

 ljeta. Svakako stoji, da je ,/'. pallida ljeti mnogo rjeđa. Kod spirogira nalazinio 

 veoma rijetko izuzetaka. Jedan jedini put našao sam veću masu tankošljenih 

 navoranih spirogira usred ljeta, i to u Sutinskim Toplicama u jednoj hladnoj 

 jako zasjenjenoj bari uz izvor. 



(). Notomata-šiške. 



Sredinom decembra 1913. opazio sam prigodom pregledavanja jedne kulture 

 na nekoj vošeriji iz Podsuseda šiške. To su tvorevine po svojem nastajanju i 

 kemizmu analogne šiškama višeg bilja, kako nam to opširno opisuje W. Rothert^ 

 Šiške se mogu vidjeti već prostim okom kao male kvržice. Morfologijska je ka- 

 rakteristika takvih izraslina, da ne postaju monopodialno kao obično ogranci 

 vošerija, već dihotomski ili pače trihotomski. Pod mikroskopom vidimo u takvoj 

 šišci nekakov crni metabolični stvor, kako se živo kreće i giba. Oko te ^živo- 

 tinjice poslagana su u različnom broju nešto manja jaja. Raskinemo li šišku, 

 izići će životinjica i slobodno zaploviti, a nije teško'-* u njoj prepoznati kolešce 

 — Notommata Werneckii E h r b. Takve šiške opažali su već Vaucher 

 i Ehrenberg, a danas ih poznajemo gotovo iz čitave srednje Evrope, jugo- 

 zapadne Rusije, Engleske i Alžira. Premda je o tim šiškama Rothert napisao 

 čitavu monografiju^ ipak još uvijek nije konačno riješeno pitanje, kako parasit 

 dolazi u vošeriju. Na to se pitanje odgovaralo raznolično, no nitko nije sam fakat 



1 Kothert W. : Ubcr die Galle drr Rotatorie Notommata Wn-neckii auf Vau- 

 c/irria n'aUi u. sp. Pringsheim. Jahrbiicher, Bd. i>'.i, 189H str. 525.-599., gl. tamo 

 tablu VIII. i IX. 



'^ To sam kolešce opredijelio po V o i g t-ovoj obradbi kolešaca u 14. svesci 

 Brauer: Die Sil/Jimsserfaima Deutschlands (1912). N' o i g t donosi sliku i opis te 

 vrste pod imenom Proales Wernecki Ehrbg. na 89. stranici. 



3 Rothert, 1. c. 



