— 7 - 



vinuli tek poslije mnogobrojnih pojedinačnih opažanja s pomoću zaključivanja, 



Z a k 1 j u č a k, k o j c m u m i p r i p i s u j e m o n e m a 1 u teoretsku važnost, jest 

 taj. da je mladi a s k o n u stan j u. s p o ni o ć u svoje noge (tabana, nožne 

 ploče) gibati se aktivno puzanjem po podlozi. Proces diobe ili cije- 

 panja, kako smo ga mnogostruko opažavali. ne može se ni shvatiti bez supozicije 

 aktivne lokomocije. no već i pažljiv morfološki studij nožnog dijela dovodi nas 

 d<> zaključka, da nožna ploča nije jednostavna uredba za pričvršćenje askona ci 

 podlogu, nego ujedno i lokomotorui aparat. Već za površna motrenja sjeća nas 

 askonova nožna ploča živo bazalnog kraja hidre ili još više skifopolipa 

 (Hadži, 47), a za obadva znamo, da su za polaganu lokoinociju sposobni ma i 

 samo prolazno ili na mahove ( skifopolip ). Baš se čovjek mora čuditi, da na to 

 nijosu već prije došli, stim više, što su mnogi pisci opažali žive objekte u posu- 

 dama ili akvarijima. Naprotiv se posve općeno prikazuju spužve kao sasvim nepo- 

 mični organizmi, koji jedino proizvađanjem struje i slabim lokalnim ili općim 

 kontrakcijama odavaju znak života ; aktivno da se gibaju jedino slobodne larve 

 s pomoću bičastoga epitela. 



Sto više, ni mogućnost puzanja za spužve ne nalazimo u nama pristupnoj 

 literaturi nabačenu. Da spomenemo samo nekoje skupne obradbe priznatih spon- 

 giologa. Delage (u krasnom udžbeniku: D elage- H e ro u ard, Traite de zoo- 

 logie conerete. T. II e , l e partie, str. 58.) veli za spužvu ..il reste iminobile, fixe 

 ;i son support". E. A. Mi u eh i u (116), izvrsni poznavalac spužava, osobito nižih 

 i askona). u općem poglavlju o fiziologiji i biologiji spužava lokomociju i ne spo- 

 minje, a u poglavlju o morfologiji i u životopisu spužava (str. 2.-3.) veli izrič.no: 

 .,No sponge is known vvhich, in tlie adult state, is possessed of locomotor organs, 

 or bas any power of free movement. After passing through a transitorv larval 

 stage, during vvhich it s\vims freele by means of cilia, the sponge passes its 

 \vhole subsequent existence fixed, except in very few instanees. to some foreign 

 object". Sto Minchin pod tim izuzecima misli, to se vidi iz njegova daljeg 

 razlaganja ; misli naime na oblike, koji su s pomoću korenima sličnih nastavaka 

 samo utaknuti u mekan supstrat finulj). 6. C. .1. Vosmaer (163), obrađivač 

 spužava u Brojmovu djelu o životinjskim razredima i redovima, veli na strani 

 444. : ,,So weit bekannt, sitzcn alle ervvachsenen Spongien mehr oder vveniger 

 fest, und es erscheint darum auf den ersten Blick sinnlos, boi ihnen vou einer 

 Ortsbewegung zu reden". Ipak drži Vosmaer, da bi se bar s nekom vjerojat- 

 nošću moglo gibanje tražiti u oblika, na koje je i Minchin gore pomenutoin 

 prilikom mislio, t. j. 'J'hcnea, Rhizaxinella } Hyalonema i drugih stanovnika dub- 

 ljeg mora, koji su s bazalnim nastavcima samo utaknuti u mekan mulj, a ne u 

 pravom smislu riječi prirasli. Potpuno se slažemo s Vosmaer om, kad drži, da 

 bi bilo od velike važnosti tu stvar potanje istraživati (koliko je nama poznato 

 nije nažalost u tom pogledu ništa učinjeno), a domišljamo se. na što je Vosmaer 

 mislio, kad je nadovezao, da bi konstatiranje lokomobilnosti u tih spužava moglo 

 dati povoda ,,zu nic.lit uuinteressanten Spekulationen". Budući da snio makar i na 

 drugoj strani porifernog sistema negoli je to Vosmaer očekivao, naišli na loko- 

 mobilnost, povući ćemo kasnijom prilikom iz te činjenice teoretske konsekven- 

 r-.ije, koje su po našem mišljenju od znatnog zamašaja. 



Time što tvrdimo, da smo otkrili u askona sposobnost aktivnog gibanja 

 pn podlozi prema tipu amebe (mogli bismo ga nazvati makroameboidno gibanje), 

 ne mislimo taj pojav generalizirati, jer ne samo da ne postoje nikakva opažanja 

 o toj sposobnosti (nijesu predležala ni za askona), nego već a priori nije vjero- 

 jatno, da bi se kormi spužve od tipa Euspongije ili Spongille i sličnih oblika n 

 čitavome pomicali po podlozi. Ipak nam se čini vrlo vjerojatno, da će se s 

 vremenom još naći i medu već poznatim spužvama oblici sa bilo kako neznatnom 

 sposobnošću gibanja po podlozi, pa makar samo u većim vremenskim intervalima 

 i pod osobitim za to zgodnim prilikama ili napokon samo u osobitim razvojnim 

 ili fiziološkim stanjima. 



Već pri snimanju fiksiranih askona s podloge (bobice i lišće sargasa) opa- 

 zio sam, da pinakoderm nožne ploče istina adherira, dakle da se točno priljubljuje 

 podlozi, ali je snimanje razmjerno lako polazilo za rukom, premda su rubni 

 dijelovi nožne ploče vanredno tanki, izvučeni u membranu od samo jednog sloja 



