1 1 



Zarašćivanje oskularnoga otvora ue može biti jednako jednostavnoj kontrak- 

 ciji pinakodarmnih epitela. premda stezanje bez sumnje ima znatnu ulogu. 

 Stanice se na rubu prihvaćaju; nutarnji se sloj na rubu odjeljuje od izvanjskoga 

 tako. da nastaje kontinuitet svakog obloga za sebe i međuepitelijalnoga sloja 

 hladetinaste tvari. Oskularna se cijev očito smanjuje (stanice bivaju više). Za- 

 nimljivo je, da skeletne iglice, premda su krute, ne smetaju tome procesu; one 

 bivaju pasivno potiskivane prema debljoj stijeni askonske cijevi, dok ib napokon, 

 kad se otvor sasvim stegne, pa mjesto oskularne cijevi nastaje jednostavni svod. 

 vidimo, kako kao rukama taj svod opkoljuju, dajući mu neku čvrstoću. Kod 



1114 otvaranja i uspostavljenja oskula dospijevaju skeletne iglice, sigurno 



pasivnim način natrag na svoja stara mjesta. To je omogućeno jedino čvrstim 



vezom medu epitelijalnim stanicama, koje svoj pritisak prenose na podatnu, ali 

 pod pritiskom ipak elastičnu hladetinastu subepitelijalnu tvar. 



llaeckcl (46. strana 267.-270.) očituje motrio spužve sa zaraštenim osku- 

 larnim otvorom, ali je svoje opažanje krivo shvatio kao stalni karakter, stečen 

 naknadim putem prilagodbe (na što?, a ovamo bez stalnog ekshalacionog otvora 

 ne bi mogla spužva opstojati. II nekih bi oblika razlog za stalnu obliteraciju 

 po Haeckelu bila nazočnost oskularne membrane ('?), a ovamo oskularna mem- 

 brana i ne može funkcionirati, ako je preraštena. Druga bi stvar bila, kad bi 

 na mjestu zaraslog oskularnog otvora nastale pore, kroz koje bi vodena struja 

 izlazila. Takova šio nijesam ni ja, niti je tko drugi opažao. Primjer Euplcctelle 

 '•'ulije ne može se u tu svrhu navoditi, kako to Haeckel čini, jerse tu radi 

 .> ilrugotnini prilikama (sitasta membrana, koja dolazi i u nekih askona). 



< »skelama se cijev u našeg oblika u morfološkom pogledu vlada jednostavno, 

 jer ne pokazuje dalje nikakvih osobitih uredaba. U nekih sikona i leukona 

 opažao je. kako se čini prvi Haeckel (46. 1 , strana 266-267.) na nutarnjem ba- 

 zalnom rubu oskularne cijevi posebnu zapornu membranu („Munđhaut") u obliku 

 tanke dijafragme (eksodermni sincicij Haeckelovj; što se tiče askona, ostao je u 

 dvojbi. Poslije je E. A. Mincbin (111) našao u oblika Leucosolenia clathrus 

 (poslije Clathrina) takvu oskularnu membranu ili sfinkter, kakovu smo već prije 

 spomenuli. Valjano funkcioniranje te posebne zaporne uredbe objašnjuje najbolje 

 činjenica, da je Haeckel isti taj oblik naveo na prvom mjestu (Haeckel, 46, I., 

 strana 268.) kan primjer stalne lipogastrije (nestašica oskularnog otvora), dok 

 Minchin illl> utvrđuje, da u toga oblika dolazi ne samo staluo oskularni otvor 

 na kraju posebne oskularne cijevi, nego da je taj otvor osobito prostran, ako se 

 isporedi a ostalim askonima. Poradi prisutnosti zaporne membrane obavlja se 

 zatvoranje oskularnoga otvora očito znatno brže. negoli u askona, koji su ostali 

 bez te uredbe. / a manipulacije oko vađenja tih askona iz mora. pa oko pre- 

 icije i konzerviranja, imali su uvijek dosta vremena, da poradi zaštite zatvore sve 

 otvore, 1 tako je Haeckel dobivao uvijek lipostomne auloplegme. Mincbin 

 ih je motrio žive u posudi s mirnom vodom, gdje su ti askoni primireni ponovno 

 otvorili oskule. Po Baeckelu mio to se ne tiče baš askona) zatvaranje osku- 

 larne membrane ne dovodi nužno sa sobom skupljanje oskularne cijevi. Minchin 

 navodi, da se i pored zatvorene oskularne membrane i cijev posve stegne. Čini 

 ' • da će to osim od razlika medu različnim oblicima zavisiti i od prilika (jači 

 ili slabiji, kraći ili trajniji podražaj, koji dovodi do zatvaranja). 



I drugog jednog askona (Leucosolenia coriacea) našao je .Mincbin ill2' 

 mjesto sfinkteru slične dijafragme na nutarnjem rubu oskularne cijevi sitastu 

 membranu I ..sieve like membrane"). Po prikazu M i 11 c h i n o v u izgledalo bi, kao 

 da bi radi dvjema principijelno različnim uredbama. Kontraktilni sfinkter s 



centralnim otvor koji je za vrijeme mira širom zatvoren (dakle sam sfinkter 



kontrabiran), obložen je izvana kao i iznutra slojem kontraktilnih pinakodermnib 

 (po Minchinu ektodermnih) stanica. Sitasta je membrana isto kao dvoslojna 

 opnica razapeta na ulazu u hoanocel (stalno?) i probušena otvorima (inter- ili 

 intraci lularnim? Držim prvo vjerojatnijim, jer je i vanjski otvor pora u pinako 

 dermnom epitelu intercelularan Mincbin uzima, da je vanjski sloj sitaste 

 membrane pinakoderman ektoderman), a nutarnji da je boanoderman (ento- 

 derman) Do j , Minchin, kako razabiram, samo tako. što 



" '' I 1 ' ib ina primarna tvorevina, t. j. da odgovara svodu 



