— 22 



zua za pupove u ostalih životinja. Vosmaer kao i Del age prelaze u 

 m priručniku bez pi ebne primjedbe preko toga nalaza. Naprotiv ustanovljuje 

 Minchin (116, strana 104., slika 73.) za cijelu porodicu Leucosoleniidae, 

 da pobočni njihovi divertikuli. bar prije nego postaju potpune „osobe", imaju 

 skeletne iglice obrnuto postavljene, negoli materinski izlazni askon. kako je to 

 V isseur opisao za „pupove" u Leucosolenia botryoides. Po Minchinu dobi- 

 vaju međutim ti divertikuli oskularni otvor na svojem slijepom kraju, pa se sve 

 skeletne iglice moraju obrnuti, to jest na novo orijentirati prema smjeru struje 

 i t.i tako, da bazalni krak leži paralelno sa smjerom struje a da sn lateralne zrake 

 okrenute naprijed prema oskularnom otvoru. U V a s s e u r o v u slučaju 

 ■ upada nužda te nove orijentacije, budući da otvor, nastao otkidanjem od 

 izlaznog askona, postaje direktno oskulom. Ta bi anomalija bila razumljiva samo 

 onome, koji kao i mi. oskularni otvor ne drži homolognim s ustima; prema tome 

 ■ i za postanak oskula nije nnžno fiksirano, kaošto to vrijedi za usta. 

 Korschelt i Heider (72, IV.. str. 478., 479.) drže još uvijek stvar poradi 

 kivane orijentacije oskula na „pupu" nešto nejasnom, pa misle, da bi je 

 trebalo ponovno istražiti. 



Na temelju iskustva, što smo ga stekli kod našega istraživanja, možemo tu 

 na oko neobičnu pojavu sasvim dovoljno razjasniti. Prije svega ..divertikuli" 

 Leucosolenije ne odgovaraju tipičnim pupovima. Korscbclt i Heider (1. c. 

 strana 479.) vide u njima čak prijelaz posve specijaliziranim rasplodnim tijelima 

 spužava („Brutknospen"), dok oni čine tek početak niza, koji onamo vodi. Među- 

 tim se tu radi o posve primitivnom procesu, koji stoji između uzdužnog dije- 

 ljenja ili cijepanja i najjednostavnijeg pupanja u formi lokalnog izrašćivanja, a 

 put od tog procesa do specijalnih rasplodnih tijela još je dug. Orientacij a svakog 

 dijela, koji se odjeljuje, zavisi od smjera, u kojem se ocjepljuje; ako je taj 

 dio nalican više divertikulu, onda postaje bazalnim ili nožnim dijelom onaj krak. 

 koji se dotakne podloge. Dio pak, koji se ocijepi ili izraste bliže oskularnom 

 kraju izlaznog askona. tvoriti će vjerojatno na svom slijepom kraju oskularni 



■ tvor. a dio. koji potječe s bazalnoga dijela (a na slici Vasseurovoj prika- 

 zani su sami takvi bazalni divertikuli i, tvorit će vjerojatno na slobodnom ili 



lijepom kraju nožnu ploču. Poslije ćemo imati priliku, da na našem objektu 

 -Mar bolj demonstriramo. 



\ osmaer ne raspravlja uopće za sebe pitanje postolintskog razvoja i 

 stvaranja korma; spominje nuzgredno, da mu se čini, te je pupanjc glavni faktor 

 kod stvaranja korma /.a spužve uopće. Srašćenje spominje kao općeno svojstvo u 

 spužava; Haeckelove nepotpune uzdužne diobe uopće ne spominje, samo o 

 pravoj diobi kao načinu za nespolno umnažanje veli, da mu se čini. kako u 

 spužava uopće ne dolazi. 



U novije se doba najviše bavio pitanjem stvaranja korma u askona E. A. 



Minchin (1161. Najveći dio svojih opažanja iznio je u svojem priručniku, osno- 



m po K. i!ay Lankesteru. S obzirom na mjesto i na formu publikacije 



ne iznose se specijalni opisi, nego je stvar više općenito prikazana. Minchin 



sasvim oslobodio 1 1 a e c k e I o v i h mišljenja u toj stvari. kakvoj razlici 



tu monoblastičnih i poliblastičnib korma. koju je Haeckel toliko naglaši- 



'■ "'■ nema u Miuehina ni spomena. Kormi nastaju iz pojediuačkih olinta uslijed 



asta Minchin, da izbjegne nekim poteškoćama u prosuđivanju 



kompliciranijih postolintskih stanja (s obzirom na pitanje individualnost 1 , rađene 



govori o „pupanju" i o „pupovima", nego upotrebljava indiferentniji izraz: 



stvaranje divertikula. Ovi mogu zadobiti karakter potpunog askona (sa svojini 



iskulom), no ne moraju primiti takov karakter (Clathrina reticulum). Divertikuli 



biti puzavi (stolonima slični) ili se mogu dizati i anastomozirati, stvarajući 



raznohčne korme. Minchin ne ističe mnogo srašćivanje, a još manje uzdužnu 



. koju poglavito navodi kao način umnažanja oskularnih cijevi. 1. C. str. 



'•'• , ' I /-dužna dioba kao tla dolazi u nekih drškastih oblika, medu koje pripada 



1 na U ostalih Clathrinida kao i svih Leucosoleniida jedini je 



faktor kod stvaranja korma. dotično na daljem razvoju olinta. tjeranje điver 



ukula i i . i žira 



