LM 



■klika Lciiconolenia (Clatlirina) blancn, dakle našeg obllika, što nas stini više. za- 

 nima. Vjerojatnim im se čini. da se radi o diobi (cijepanju); mogućnost srašći- 

 \. inja izlučuju Basvim, dok dopuštaju mogućnost, da pored diobe ima i pupanja. 

 Do definitivnog rezultata svakako nijesu < 1 < ■Ali. a to se vidi po tome. što ističu. 

 da hi bilo vrijedno stvar točnije ispitati. To smo mi međutim s uspjehom učinili. 

 Minebin je samo donekle došao dalje od onoga, što je već Eaeckel 

 postigao a pitanju stvaranja korma, a djelimice i zaostao za onim. To posljednje 

 vrijedi po našem mišljenju osobito u pitanju individualiteta. 



C. Pitanje individualiteta naše spnžve. 



Pitanje individualiteta, kako je poznato, čini za spužve specijalnih teškoća, 

 te nije Bve do danas definitivno riješeno. Baš askoni, kao najjednostavnije spužve 

 1 1 e \ a e t i n e 1 1 i d a dolaze poradi rijetkosti manje u obzir, premda se čini, da 

 je u njih to pitanje još jednostavnije), veoma .su zgodni objekti za podlogu u 

 pćem rješavanju toga pitanja. Haeckel, imajući neprestano pred očima korale 

 I A ut bozo a. što je na to pitanje slučajno povoljno utjecalo, dovinuo se do veoma 

 ispravnog stajališta. U askona prestaje biti jednostavna persona sve što ide 

 preko jednostavnog olinta (makar taj bio prolazno, po Haeckelu i stalno, bez 

 oskularnog otvora , Haecke] se kod toga oslanjao na definiciju 0. Scbmidta 

 130), da je oskulum indicij individualnosti, no jer je vidio, da s time ne 

 izlazi na kraj. uzeo je kao indicij „Magenhohle" (Haupthohle) ili „kloaku" 

 engleskih autora, boanocel po našoj terminologiji. U dalje se pojedinosti sad 

 ■ •ino upuštati. Ipak je za nas sigurno, daje Ilaeekol učinio korisno djelo, 

 kad je makar uz krivo nazivlje „generički varijeteti" (koji lako zavodi na krivi za- 

 ključak) i s tragom sveze prema umjetnom sistemu stvorio zaista upotrebljiva 

 nazivlja za razuolične korme. a s kojima se u askona sretamo na svakom koraku. 



.Minebin nikako ne spominje ta Haeekelova nazivlja. Po mojem mi- 

 šljenju nije Logično upotrijebiti s jedne strane pojmovni izraz, kao stoje „Olvnth u s", 

 a taj se dade zaista veoma dobro upotrijebiti, te prezirati izraze, kao što su 

 soleniscus, nardorus. auloplegma i t. d. samo zato (mislimo da dru 

 gog razloga ni ma . sto pojmovno nijesu sasvim čisti. Mi ih pročišćujemo i činimo 

 upotrebljivima bez suzdržavanja time. što im značenje suzujemo na faktična 

 stanja, u kojima nalazimo prirodne vrste askonske. kad prijeđu preko izlaznog 

 olintskog stanja. Već se sam Baeckel približio tome stajalištu, označujući na 

 primjer na tumaču k tabli 20. sliemc ..kanalskih sustava" askona) pojedine poli- 

 morfni forme samo u zaporkama „generičke varijetete") ovako.: Soleniscus-Stoek, 

 lorus-Stock i i. d. Tako i mi mislimo upotrebljavati te izraze za označivanje 



pojedinih karakteristično formiranih korma ili još općenije: postolintskih 

 -tanja, što u prvu ruku nema sa sistemom nikakve sveze. 



Minebin kao da još zazire od preciznog i dosljednog označivanja iudi 

 vidualitetskog stupnja, očito s obzirom na zamršenije prilike viših spužva. 

 Minebin najrađe govori o askonima n with distinet individuals" ili ..vvithout 

 distincl Olvnthus individuals", a samo tu i tamo naziva očitu skupinu askona. 

 koji su i/, jednog olinta postali. ..kolonijom" (svakako je bolji izraz kormus, dok 

 bi kolonijom bolje nazvali na primjer ono. što Haeckel zove poliblastičnim 

 kormom ili uopće na gusto, makar i ne medu sobom srastenu skupinu istovrsnih 

 nizama). I općem pak p glavlju o individualitetu u spužava (sirana 89.-91.) 

 zabacuje \Iinchir izrijekom Haeckelo.vo mišljenje o individualitetu spužava. 

 sto više i za same askone, zi koje bi još najprije moglo vrijediti, kako to sam 

 Minebin to čini poradi teškoća, koje ga susreću kod izvođenja viših 

 tipo\ a iz askona, 



M' 8e u lome ne mo/.eino M i u e b i u u priključiti, jer držimo, da se 



Haeckelovo mišljenje poslije nekih nužnih promjena može sasvim dobro 



ibiti, pa da je pored sve principijelne razlicnosti. što vlada između spužava 



i knidarija, ipak veoma korisno u pogledu pitanja individualiteta u spužava 



imati pred očima prilike individualiteta u knidarija. osobito hidroida medu njima, 



1 se uzeti u obzir i mnogobrojne osobitosti spužava. Kao što je u 



hidroida izlazna točka kod svakog raspravljanja o individualnosti 



