— 29 — 



dijeli) vezan na mjesto najvećeg aktiviteta (rast i pomicanje) piuakoderma, a to 

 je ujedno mjesto najveće anarhije među skeletnim iglicama, što upućuje na velik 

 aktivitet pinakoderma, u kojem su iglice utaknute, te bivaju pasivno pomicane. 

 Spljoštena stijena askona kao da ima tendenciju zaoblivanja. jer se s obje 

 strane brazde zaobljuje u pojedinu užu cijev slično kao prve blastomere. Brazda 



?lika 6. Uzdužno dijeljenje (cijepanje I prvotnog askona. a, iz medijalne uzdužne brazde nastao 

 je rascjep s pojedinim oknima fok); uožna se ploča (np) naknadno podijelila (rascijepala); b. 

 detaljna slika rascjepa s nizom okanaea (ok). koji se slijevaju u jedno, hoanoderm (cs) tamniji, 

 pinakoderm (ej svjetliji; c, osim jednostavno;;- medijalnog rascjepa (oik) nastupilo je nezavisnu 

 od toga dvostruko cijepanje oskularnog kraja (oj. Sve crtano po bojadisanim preparatima 



u cijelome. 



zarezuje sve dublje (slika 5. i 6.) dotično suprotne se stijene spljoštenog askona 

 približuju sve više, dok se njihovi hoanodermi ne dotaknu i srastu. Pinakoderm 

 prodire dalje, rastavljajući stopljeni hoanoderm, koji već, bar na tome mjestu, 

 opkoljuje po dvije posve odijeljene cijevi — dva hoanocela (slika U. na tablici). 

 Na to se i suprotni pinakodermi, probivii se kroz hoanoderm, sastaju iza kako 

 je hladetinasti sloj sve više stanjen, pa srastu kao na rubovima dviju otvorenih 

 bora, koje se odmah kao zatvorene i rastave. Od brazde postaje pukotinica, koja 

 se može proširiti i u okance ili veće okno, prije negoli sama brazda zareže dalje 

 prema gore i dolje. 



Slika 6. b prikazuje čas, kad brazda prorezuje i pinakoderm (svjetlije 

 označen sloj). Mjestimice su nastala uzdužna okanca, a mjestimice se pinakocite 

 još drže kao s nekim pseudopodijima. Kad se i te rastave, nastala bi uzdužna 

 pukotina, koja zasada odjeljuje samo srednji dio askona u dvije paralelne cijevi. 

 Takav askon predstavlja prolazno djelimice udvojeni individualitet, te bi taj 

 proces odgovarao onoj nepotpunoj uzdužnoj diobi, što je, kako navedosmo, 

 spominje Haeckel 46, I.), a za drškaste Clathrine i Minchin. Brazda može 

 zarezati i dalje, i rasporiti uzdužno askon (slika 6. a), pa ne sumnjam, da može 

 doći i do potpunog odjeljivanja obadviju polovina u samostalne olintske per- 

 soue — premda toga nijesam direktno motrio, a ni u literaturi se što takvo 

 navodi. Slike, kao što je 6.a pa 8. i druge, govore jasno za tu mogućnost, a 

 isto tako i slike, što ih Haeckel donosi za oblik Ascetta (Glathrina) coriacea 

 (46, tabla 3, slike 8., 9., 23. i t. d.), premda ih Haeckel drugačije tumači 

 (tobožnji poliblastični kormi). Slike Miklo uc h o-Maclay e ve (109), koje nažalost 

 nijesam vidio, pokazuju vjerojatno također sličan proces uzdužne diobe. 



