— 39 — 



U drugom se slučaju tipično formiranje jednostavnog nardorus-korma pu- 

 tem uzdužnih nepotpunih cijepanja izlaznog jedinstvenog olinta dalje komplicira 

 time, što se taj kormus u stanju postanka vlada kao individualna jedinica i ali 

 drugoga reda), te što se u cijelosti, no nepotpuno, dijeli uzduž u dva podkonna. 

 Podvostručuje se oskularna cijev i nožni dio (ako je postojao, jer izlazni kor- 

 itu« može biti i sjedav), koji su bili ostali jednostruki. Srednji mnogostruko 

 iscijepani (mrežasti) dijelovi ostaju u svezi na najširem mjestu. Taj se proces 

 može više puta ponoviti, i tako nastaje cijela nakupina ili složeni kormus. Kad 

 je izlazni kormus drškast, pretpostavlja se. da mu je nožna ploča puzava; kako 

 ćemo poslije čuti. može novi nožni dio postati i putem izrašćivanja (pupanja). 

 Ako se konstituirajući kormi nejasno među sobom odijele, onda nastaje složeni 

 kormus, koji naliči jedinstvenoj mrežastoj prevlaci. Prije se ovakvi kormi ni jesu 

 mogli inače tumačiti, nego tako, da su nastali poliblastično. jer su imali više 

 nožnih dijelova, no. takvi kormi mogu biti i posve puzavi. prionuti direktno 

 mrežotinom uz podlogu. 



Takvi komplicirani nardorus-kormi, koji su na primjer u Clathrina clathrus, 

 Cl. coriacea i u drugih oblika veoma česti, naveli su Mi ne hi na (116, strana 

 ■90.), te je odustao od mišljenja, da bi ti mnogostruki produkti nepotpunog odje- 

 ljivanja odgovarali individuima prvoga stepena. Pošto smo razmotrili ge- 

 nezu takve skupine, postaje jasno, da'imamo posla s kormom, 

 samo što su u njem (nardorus-ko rm us) „persone" manje samo- 

 stalne i manje potpune nego u sole nisku. Neobično je svakako 

 prema iskustvu, što ga imamo od drugih životinja, koje čine 

 kor me, to, da jedna ista vrsta može udariti tako raznoličnim 

 morio gene ts kim putevima; u tome i ma jedan principijelni pro- 

 bi em, vrijedan, da se potanko i svestrano istraži, jer obećava rezul- 

 tate, koji će biti za vanjsku morfogenezu osobito sjedavih životinja od vauredno 

 općene znatnosti. 



V. Stvaranje izraslina („pupova"). 



Putem nepotpunog medij anog cijepanja i dijeljenja kako se iz literarnih 

 navoda dade razabrati, može, nastati pored spomenutih soleniskus-korma i 

 nardorus-korma tipične građe još množina drugih formacija kormidijskih. koje 

 bi sve mogli s našeg ovdje raspravljenog stajališta razumjeti i rastumačiti, ali 

 se u to dalje ne ćemo upuštati. Samo bi toliko istakli, da nam naš materijal 

 dopušta zaključiti, kako pored svega rasta preko individualne granice dosta 

 ■često ne dolazi do tipičnog korma, koji rezultira. Individualitetna kriza, što na- 

 staje prekomjernim rastom (možda onda. kad nije dosta bujan i ustrajan), kao 

 da popušta; rast nije jednomjeran, pa dolazi do procesa rasploda, koje opisujemo 

 dalje dolje. Tim puteni nastaju kormidijske „nakaze" (slike 1.— 5. na tablici). 

 Rezultat takve krize može biti i taj, da na koncu rezultira jednostavni ali po- 

 većani olint, koji postaje spolno zrio. Spolnu sam zrelost našao i u askona, koji 

 još ni jesu prebrodili krizu, te nijesu bili zauzeli izrazit oblik povećanog olinta ili 

 korma određenoga tipa. Spolna zrelost nije doduše sigurni znak morfološke zre- 

 losti (završetak morfogeneze i rasta) ali nam služi kao indicij za makar prolaznu 

 fiziološku zrelost („depresiju"). 



Kod dosada opisivanih procesa bila je glavna stvar: manje ili više harmo- 

 nijski rast, koji se ticao uvijek bar srednjeg vrećastog dijela olinta. Proširena 

 stijena kao da nije podnosila te prilike, te se odmah pojavila tendencija savijanja 

 askonske stijene, kojom se postizava ponovno umanjenje valjkastog hoanocela. 

 Pod utjecajem ma i oslabljene upravne moći olinta (njegove „entelehije" za 

 diobe) išlo je to savijanje općeno pravilnim putem uzdužne diobe (cijepanja) ci- 

 jelosti, koja je opet prema prilikama (nešto nutarnjima a sigurno i nešto vanj- 

 skima) bila provedena ili potpuno (nespolni rasplod najprimitivnijeg načina), te 

 su rezultirale dvije potpune jedinice, ili je pak ta dioba zapela (na oskularnom 

 ili bazalnom, dotično na obadvjem krajevima), te je poslije ponavljanja toga pro- 

 cesa a možda i uz pojavu proširivanja, koju mi međutim nijesmo motrili), 

 nastala aglomeracija nepotpunih persona u individuum višega stepena. tako da 



