52 - 



(Topscnt. 157); stanice kao da su se spliuule u sincicij, ali ne kompaktnu. 

 nego putem mnogobrojnih pseudopodija. Nema sumnje, da se tu radi o osobitom 

 fiziološkom stanju pinakodermnog cpitela. valjada o veoma intenzivnoj i aktivnoj 

 ekspanziji. Oka ili vakuole mrežotine bit će da odgovaraju veoma povećanim 

 okanoima u običnom stanju (slika 15). Ne čini mi se vjerojatno, da bi na mje- 

 stima povećanih „vakuola" bila galerta posve odriješena od plazme; vjerojatnije 

 je, da je na tim mjestima plazmatski sloj vauredno tanak. U centrumima stanica, 

 gdje je plazma kompaktna, uklopljena su veća zrnca, koja se intenzivnije bojadišu. 



Slika 15. Dio tangencijalnoga reza kroz pinakoderm sa slikom sincicija. Granice se pinakocita 

 ne raspoznavaju. Preparat je tamno bojadisan, pa su stanične jezgre posvema crne. Razlike u 

 tonovima izrađene mi nešto pretjerano; u naravi se teže raspoznaje vakuolizirami plazma od 

 galerte; i, odljevak skeletne iglice. Crtano po preparatu, bojadisanom hematoksilinom, s pomoću 



sprave za crtanje. 



Za razliku prema ostalim vrstama stanica, nijesam nikada našao u epitel noj 

 svezi pinakocita, koja bi se putem kariokineze dijelila (Maas). Tu i tamo dobio 

 sam slike, koje bi se mogle tumačiti direktnom diobom (slika 12. na t ab lici i. 

 no stvar nije posve sigurna. S više su se strana navodila opažanja, koja govore 

 o eksistenciji direktne diobe u stanicama spužava (Wierzejski, 170). 



Već Metschn i kof f (108) pa Bidder (5) i Minchin (116 opažali su. 

 kako inače pljosne pinakocite mogu uslijed kontrakcije postati cilindrične. Oba 

 pisca (prvi i potonji) prikazuju kontrahirane pinakocite, kao da stoje razdaleko 

 ne samo na bazi. nego i na svoj visini sve do površine, gdje se tek stapaju kao 

 u neku površinsku ploču. Metschni kof f (108, slika 10. i 11. na tabli XXII.) 

 crta povrh toga i opisuje čudno stanje pinakocita u epitelu. Svaka se odijelila 

 u dva dijela, koji se samo slabo drže zajedno. Na površini je pljosnat dio, 

 („deckender Teil" po Schneideru . koji čini pločasti epitel, a u galertu je 

 uniknuo kuglasti dio („aufrechter Teil'). Lendenfeld je što više držao, da su 

 t" dvije stanici' odijeljene posve jedna od druge, svaka sa svojim nukleom. 

 Minchin (ll<>) prikazuje taj bazalni dio kao cilindričan s raširenom bazom. 

 koja pridržava kontinuitet, ('udno je uzato, da bi između srednjih dijelova 

 takvih pinakocita imali postati prazni prostori (po Minchinu) dok Metsch- 

 ni koff (slika 10.. na tabli XXII.) crta bazalni dio stanice uklopljen u galertu. 

 Ni na jednom od mojih mnogobrojnih preparata nijesam naišao na ovako pro- 

 mijenjen epitel pinakocita. Dendv (26, cit. po K C. Schneideru, 134) drži 

 te stanice žljezdastiina; za naš oblik to sigurno no vrijedi, jer ćemo vidjeti, da 

 ovdje cilindrični' epiteli jal ne stanice izlučuju tvar. koja služi pričvr.šćenju nožne 

 .M e t se h n i k of f je (116, strana 36 1 '.) samo na olintima, koji su prepari- 

 rani octenom kiselinom, nalazio gljivaste pinakocite ( „pilzformige Zellen", po 

 tome i engleski pisci govore: mushroom-like cells), a da su inače u Clathrina 

 klanca olintima pinakocite cilindrične; i to se ne slaže s našim nalazima. 



