fiO - 



prilikom dokumentiraju pinakocite svoju rizopodnu narav. Već .sam spomenuo 

 obrnut proces na nožnoj ploči. Gesto se može amebiziranje opažati na prijelazu 

 nutarnjeg pinakođermnog obloga oskularne cijevi prema hoanođermu. To stoji 

 sigurnu u svezi s aktom otvaranja i zatvaranja oskularnoga otvora. Mi ne hi u 

 drži, da je to mjesto postanka porocita. Po njemu je cijeli nutarnji oblog osku- 

 larne cijevi složen od porocita. Kod toga se pitanja moramo nešto zadržati. 



Minchin temelji potonje mišljenje na embriološkim opažanjima. Za prvu 

 šupljinu, koja postaje u „pupi", drži da je opkoljuju porocite. Međutim one 

 stanične elemente, što ili Minchin \reć u tim ranim razvojnim stanjima naziva 

 porocitama, ne možemo priznati posebnom staničnom vrstom. Po prikazu Miu- 

 rhinovu (116, strana fiV). -72.) postale su te porocite istim načinom i iz istih 

 stanica kao i pinakocite (metamorfozom bičastih stanica larve), a ni na slikama 

 Minchin ovim ne može se opažati nikakva razlika među njima; čitava je raz- 

 lika u položaju. One od metamori'oziranih stanica, koje prodru za opće meta- 

 morfoze na površinu, stvaraju epitel, ali poslije ulaze opet u subepitelij. da 

 postanu skleroblasti. One od metamorfoziranih bičastih stanica, koje ostaju 

 unutri. postaju „porocite" i opkoljuju prvu tjelesnu šupljinu. Kad se hoanocite 

 konstituiraju u epitel, /.adu te „porocite" među nje pojedinačno; samo na mjestu. 



gdje ima postati oskulum. čine 

 epitel. Odatle postulat Minchi- 

 nov, da je nutarnji oblog osku- 

 larne cijevi složen od porocita; 

 kad mladi askon raste, onda da 

 prodiru hoanocite uvijek dalje 

 gore među porocite oskularne 

 cijevi, te postepeno opkoljuju 

 pojedine porocite i odjeljuju ih 

 i/, epitelne sveze. Tim načinom 

 da se umnožava broj porocita u 

 hoanođermu. 



To je potonje svakako više 

 zaključak nego opažanje Opa- 

 žanja govore kud i kamo više 

 za to, da rast askon a u visinu 

 ne ide zonalno ili kao na nekom 

 vagetacionom krugu, nego jedno- 

 mjerno. Ništa ne govori za to, 

 da hoanoderm prodire prema nu- 

 tarnjem pinakodermu oskularne 

 cijevi. „Porocite" se sigurno isto 

 tako množe diobom kao i sve 

 druge stanice. 



Osobitim sam zanimanjem mo- 

 trio ameboiđne pinakocite. Nalazio sam ih u mirujućem stanju u obliku kuglica. 

 ponajviše u debelom sloju galerte nožne ploče (slika 21.). Njihovu zadaću na 

 tome mjestu već sam opisao. Drugi put plaze po galerti ispod pinakođermnog 

 epitela osobito kud stvaranja skeletnih iglica (slika 21., 22. c). Kadgod sam 

 ih našao u nutarnjosti kanala, što ga skeletna iglica ostavlja u galerti (slika 22. d). 

 Nije naprosto sigurno, kako u žive spužviee nastaju takve šupljine. .Međutim je 

 za nekoje slučaj e moguće, da se radi <> osobitostima, nastalim prilikom rezanja. 

 Ipak slučaj, nacrtan na slici 22. </. gdje je takov kanal poprijeko prerezan. 

 govori za mogućnost rastopljenja stave skeletne iglice i stvaranja nove iglice na 

 mjesto stare (već opažano djelovanje „skeletoklasta"). 



Najnapadnije je porocitno stanje pinakocite. Porocite so mogu naći u svim 

 ičim položajima i stanjima. Na slici 22. n prikazana je porocita, koja kao 

 da 'ini direktni nastavak pinakođermnog epitela. Ipak je na tom mjestu površina 

 "dubena, a stanično je tijelo poručite spušteno u galertu. Očito je na tome 

 mjestu za fiksiranja objekta pora zatvorena, kaošto se vidi i na slici 23.. a 

 gdje hoanocite nijesu više imale vremena, da se slože. Isto to, samo tangencijalno 



01 



Slika 21. Malen dio uzdužnoga reza kroz dno hoano- 

 eela (kod nožnog- kraja), eh, hoanocel; c, hoanocita; 

 « p, pinakocita; u i>. ameboidna pinakocita posve a- 

 klopljciiii d ineso^leji fm) ili galerti; », niji>st;i otopljenih 

 nVeletnib iglion u galerti. Crtano po preparatu, boja- 

 diaanom hematoksiunom, uz pomor sprave za crtanje. 



