65 



sloj). Sekundarno, uslijerl daljeg diferenciranja hoanoderma. proširuje se funkcija 

 mesogleje, jer u nju prodiru i prave arheocitc ili indiferentne stanice, iz kojih 

 dijelom postaju spolni produkti. 



Nije u principu loše, kad K. C. Schneider (,134) govori o B enobymu", 

 koji ispunjava „plerom", no ipak je poradi teoretskog zaleđa tih pojmovnih 

 izraza bolje kloniti ih se zasada, jer kolikogod nijesmo skloni, da spužve pri- 

 brajamo celenteratima, čemu se Schneider osobito protivi, toliko smo manje 

 skloni dovoditi ih u bližu svezu s pleromatima u smislu Schneiderovu. Baš 

 s obzirom na „srednji sloj" postoji znatna sličnost između spužava i knidarija. Ta 

 već je F. E. Schulze (137) upozorio na hladetinasti sloj u meduza, pa je 

 upi-avo čudno, da Schneider može preko toga bez obzira prijeći! 



Hladetinasta tvar kuidarija ne dolazi samo u klobuku meduze, nego svuda, 

 jednako i u polipa na bazi ektodermnog epitela. te pokazuje najveću srodnost s 

 galertastom tvari u spužava. Tvar je to po sebi hijalina, ali ni iz daleka nije 

 jednolična i nepromjenljiva. Promjene u konzistenciji i strukturi, ako se smije 

 tako reći, zavise očito od fiziološkoga stanja pinakodermnih stanica, a nijesu 

 uzrokovane indirektnim skroz mehaničkim djelovanjem stanica, koje galertuopko- 

 ljuju. Prije svega upada u oči promjenljivost u gustoći. .Tedamput je galerta 

 gotovo žitka, te joj struktura dolazi malo ne pjenava (slika 20.); to vrijedi 

 osobito za oskularuu cijev, gdje se u času zatvaranja oskula i mora očekivati 

 najveća podatljivost. To ne priječi, da kod posve otvorena oskula isti sloj dobiva 

 veću gustoću i elastičnu rezistenciju. Nije vjerojatno, da se ta promjena zgađa 

 samo pod utjecajem tlaka od pinakodermnog epitela. Po mojem mišljenju mora 

 se uzeti u obzir i mogućnost, da pinakocite za dilatacije oduzimaju galerti aktivno 

 vode, i time je čine gušćom i elastičnijom (,,Wasserentziehung''). Ponovnim 

 dodavanjem vode zadobila bi galerta za zatvaranja oskula opet žitkiji, podatniji 

 karakter. Za to govori i vladanje skeletnih iglica, koje su u času promjena lako 

 pomične, što odgovara žitkijem stanju galerte; u proširenoj oskularnoj cijevi 

 stoje iglice čvrsto i povećavaju krutost stijenke, koja je po sebi tanahna. 



I nožni dio pruža zgodne prilike za opažanje različnih promjena u konzis- 

 tenciji galerte. U prelaznom dijelu od nožne ploče k vrećastom dijelu (držak) 

 prevladava čvrsta konzistencija, pa je osobito za oblike s izrazitim (slika 26. a) 

 ili čak solidnim drškom najvjerojatnije, da je tu galerta stalno zgusnuta i ela- 

 stična, a mnogobrojne, često specijalne iglice ograničuju donekle elastičnost, no 

 povećavaju svakako čvrstoću protiv napadaja, koji dolaze sa strane, a ti su u 

 vodi (struja, mlateuje) najobičniji. U samoj nožnoj ploči galerta je za vrijeme 

 puzavosti podvržena najvećim promjenama. Tu dolazi do lokalnoga zgušćivanja, 

 uslijed kojega postaju često vidljive trajektorne linije (slika 17.), a te bi se 

 lako mogle zamijeniti sa stalnim histološkim tvorevinama (fibrilama). U tom 

 slučaju preteže nesumnjivo mehaničko djelovanje (poteg); manju ulogu moglo bi 

 imati oduzimanje vode. 



Dobar je indikator za poznavanje galertine konzistencije vladanje stanica, 

 uklopljenih u galerti. U pravilu je galerta razdjeljiva, pa stanice mogu njome 

 prolaziti (pojedinosti tog prodiranja kroz galertu bilo bi vrijedno potanje istra- 

 žiti). U zgusnutoj galerti, na primjer u drškastom dijelu, naći ćemo većinom u 

 kuglice formirane .amebocite" (slike 21., 22. c); bit će da poradi velikoga 

 otpora, što im ga uzrokuje zgusnuta galerta. amebocite u tome stanju miruju, 

 čekajući kad će galerta postati opet žitkija i prohodnija. U žitkijoj galerti po- 

 kazuju stanice tipični ameboidni oblik. U samoj stijeni askona jedva se može 

 očekivati, da će galerta u normalnom stanju postati ikada tako gusta, da za- 

 priječi svako gibauje stanica. 



Da promjena konzistencije galerte nije automatska, to jest, da nije dostatno, 

 da galerta bude gola pa da stupi u direktni kontakt s vodom, da odmah nabubri 

 i postane žitka ili da se raspline (bar dok je u svezi sa živom tkaninom), vidi se 

 odatle, što se češće može opažati, da su i poveće partije galerte prema hoano- 

 c.elu gole, a da poradi toga ne nastaje nikakva primjetljiva promjena u konzis- 

 tenciji galerte. Sto više, u pravilu i ne stoje hoanocite tako nagusto, da bi točno 

 prekrile svu nutarnju površinu galerte, a poznato je, da u drugih spužava (osobito 

 Hexactinellida) mogu ti razmaci biti još zuatuiji, te da su baze hoanocita 



PRIRODOSLOVNA ISTRAŽIVANJA HRV. I SI1AV., SV. 9. I 10. 5. 



