— 72 — 



plazmatskoj svezi s okolišnima ostavljaju galertu i plaze preko drugih hoanocita, 



prema galerti ili se pružaju u hoanocel. da što dalje u šupljinu dosegnu te se 

 samo najtanjim plazinatskim nitima drže ostalih hoanocita (slika 30.)- U kraj- 

 njem slučaju može se hoanocita svojom voljom i aktivitetom posve osloboditi. 

 pa onda t'lotira po hoanocelu poput porocite hvatajući se eventualnoga plijena. 

 Cesto se vidi cijela hrpa. gdje se flotirajući u hoanocelu, hoanocite drže skupa 

 ili opet opkoljuju kakov veći plijen. I takve se oslobođene hoanocite uvijek 

 mogu prepoznati po gradi plazme i razlikovati od porocita (pinakocita), za koje 

 smo već ćuli, da mogu zaci u hoanocel. 



<l. Hranidba s pomoću hoanocita; uzimanje hrane. 



Moja histološka opažanja dozvoljavaju mi i važne zakljućke slede hranidbe 

 u askona. Sva moja opažanja govore za to, da formiranu hranu (rastopljena hrana 

 i onako ne dolazi u obzir) uzimaju samo hoanocite svojim aktivitetom, i da samo 

 one prerađuju sirovu hranu u hraniv sok (himus). Suvišak tog hranivog soka 

 dodavaju hoanocite odvodeći <^a putem plazinatskih nastavaka bilo u galertu bilo 

 direktno ili neposredno u druge stanice (indiferentne i spolne stanice). Čudno 

 nam se čini, kako je mogla uopće nastati sumnja o tome, kako teče hranidbeni 

 proces (cirkulacija hrane I. Moguće je, da u viših spužava postoje kakve oso- 

 bitosti pogledom na razdjeljenje hrane (trofocite), no nije vjerojatno, da bi i 

 tamo koje druge stanice osim hoanocita sudjelovale u lovu i u prvoj preradbi 

 hranidbenog plijena. 



U literaturi vladaju najveće protivštine s obzirom na hranidbeni proces 

 usuprot mnogobrojnim djelimice i eksperimentalnim istraživanjima na živim 

 objektima. Najznatniji dio nesuglasica sklon sam pripisati nepotpunosti pozna- 

 vanja histoloških pojedinosti. U većine pisaca imaju kud i kamo preveliku ulogu 

 svakojake amebocite. a nije se dosta uzimala u obzir ni promjenljivost osnovnih 

 dvaju staničnih oblika Osobito su se hoanocite držale odviše krutima, te je 

 došlo čak do mišljenja, da u mnogih, osobito viših spužava, hoanocite uopće 

 nijesu hranidbene stanice, nego samo motorne za proizvađanje struje, pa da 

 hranu hvataju ili pinakocite (v. Lendenfeld, 79, Polćjaeff, 123) ili mesen- 

 himatske amebocite (Loisel, 84, Topsent, 154, 156,). P olčj aeff (123. strana) 

 kaže ovako: ,,the flagellated cells are notto bc regarded as special organs con- 

 cerned in the feeding ofthe sponge". Do toga zaključka dovodi ga opažanje struje, jer da 

 pored tolike brzine vode hoanocite uemaju priliku, da štogod uhvate iz struje. 

 Osim toga je opažao u pinakocitama zrnca, pa odatle zaključuje, da se uopće 

 svaka stanica u spužve hrani na svoj račun; jedino da ekskretornu funkciju 

 obavljaju za sve, kako to tvrdi i v. Lendenfeld. hoanocite. U tome se pogledu 

 nije uzelo dostatno u obzir ono, što su Haeckel i stariji pisci (Lieberkftkn, 

 Čarter, Bowerbank i drugi) već u toj stvari iznijeli. Spužve ne podržavaju 

 struje neprestano. Ude li strujom dosta hrane u hoanocel. tad spužva obustavlja 

 strujanje, zatvara otvore, a hoanocite se bacaju na plijen zatvoren u hoanocelu. 

 Takvo stanje mirovanja (s obzirom na otvore i strujanje) može potrajati duže 

 vrijeme, pa čak i čitave dane lllaeckel, 46, I., strana 372.). U takvoj spužvi 

 pokazuju hoanocite samo atipične oblike; one naime ne funkcioniraju kao motori, 

 nego kao hranu hvatajući organi, dakle obavljaju dvije funkcije izmjenično, pa 

 otpada prigovor Polćjaeffa. da hoanocita za strujanja i ne može ništa hvatati, 

 •' j°i bi manje to vrijedilo za pravu mikrofagiju (Kemna, 67), to jest hvatanje 

 najsitnijih tjelešaen (zrnaca, detritusa. bakterija i slično), gdje je eksperimentalno 

 dokazano (Metsch nikoff, 108, v. Lendenfeld. 79, Zemlitschka, 173, i 

 mnogi drugi), da i za strujanja dospijevaju pojedina zrnca boje ili sitne kapljice 

 masti u hoanocite. Tu će se po mojem mišljenju raditi o posve drugom procesu, 

 nego što je uzimanje krupnije hrane (plijena) s pomoću pseudopodija. 



tome pogledu moramo misliti na Choanoflagellata. koji su mikrofazi. 

 Strujom, koja nastaje uslijed gibanja hica, dolaze čestice u nutarnjost ovratnika. 

 I principu je svejedno, dali je taj ovratnik sličan spiralnom lijevku, kako je to 

 u Flagellata (Šchouteden. 135) ili jednostavnom zatvorenom volanu, kako 

 J e '" " hoanocite spužava. Kao u kakvu lovku zapale čestice utonu u žitki 



