— 73 — 



površinski sloj plazme, kuja se nalazi na dnu ovratnika. Tu se dakle radi 

 o dva principijelno razli ft na načina sticanja hranidbenih tje- 

 lešaca: jedno je mikrofagija u užem smislu riječi, kod česa hra- 

 nidbena stanica ujedno i u isti čas radi i kao motor za proizvo- 

 đenje struje, a drugo je hranjenje s većim hranidbenim tijelima 

 (m ezo t'agi j a) djelovanjem amebizirane hoan očite. Izgleda, da u 

 jednih spužava prevladava apsolutna mikrofagija (u našem smislu), u drugih 

 mezot'agija (samo stupnjevito različna od makrofagije putem gutauja i inter- 

 celularnog rastapanja s naknadnom apsorpcijom tako preparirane hrane), a 

 vjerojatno je, da ima oblika, koji se služe prema prilikama i prema potrebi čas 

 jednim, čas drugim načinom. 



Do danas je poznato dosta malo pouzdanih slučaja uzimanja prirodnih 

 čvrstih hranidbenih tijela (ne boje i drugoga) sa strane spužava. No sasvim je 

 krivo, kad se iz toga hoće zaključiti, da tu prevladava uzimanje rastopljene 

 hrane, kako je Putter (127) htjeo. Rijetkost navoda dolazi samo od teškoća 

 za opažanje takvih nutarnjih događaja na živom, tako nježnom i osjetljivom 

 organizmu. Mi smo na našem naglo fiksiranom materijalu opažali toliko slučaja 

 uzimanja hrane sa strane hoanocita u atipičnom stanju, da za nas ne može biti 

 sumnje, da se naš oblik hrani redovito putem mezofagije, što ne isključuje i 

 mogućnost mikrofagije. 



Ako je Metschnikoff (108) opažao u oblika Clathrina primorđialis, da 

 hoanocite uzimaju u vodi suspendirana zrnca karmina, ali da se vide i u .,meso- 

 dermalnim stanicama", to još ne znači, da su to probavne stanice. S jedne strane 

 postoji mogućnost, da se ne radi o kakvim osobitim amebocitama (mesoder- 

 malnim stanicama po Me tsch n ikof fu), nego opet o hoanocitama, koje su 

 zašle ispod hoanodermnog epitela. Taj sam slučaj i sam motrio, a navodi ga i 

 sam Metschnikoff za oblik Halisarca; to napuštanje tipičnog oblika i samog 

 epitela može se očekivati osobito od zasićenih hoanocita. S druge se strane može 

 misliti i na plazmatske sveze hoanocita sa subepitelijalnim staničnim elementima, 

 kako smo ih mi opisali. Mjesto putem galerte prelaze u tom slučaju hranidbene 

 tvari direktno iz hoanocita u druge stanice. U pravilu će se dakako raditi o 

 rastopljenoj, tekućoj hrani. Zrnca karmina ne predstavljaju hrane, ali je tvar za 

 hoanocite spužava svakako neobična, pa se iz postupka hoanocita prema takvoj 

 stranoj tvari ne mogu praviti zaklučci općene vrijednosti. U našeg oblika nijesam 

 ništa opažao, što bi bilo slično prijelazu krutih tijela od hoanocita na subepiteli- 

 jalna stanice. Time još neću da tvrdim, da u viših spužava možda ipak nema 

 posebnih fagocita, ali za normalnu cirkulaciju hranidbenog soka svakako ni jesu 

 nužne, jer se za podjednako razdjeljenje hrane dovoljno pobrinulo time, što je 

 probavni sloj i šupljina porazdijeljena u sve krajeve spužvina tijela, slično kao 

 gastrovaskularni prostor u Coelenterata ili krvni sustav u viših životinja. 



Metschnikoff se oslanja na Lieberkuhna i pripisuje parenhimu 

 znatnu ulogu u probavi. Međutim se nalaz čitavih životinjica ili alga u meso- 

 gleji može temeljiti ili na abnormalnom slučaju (ozljeda, pritisak ili slično) ili 

 na pogrješci u motrenju. Na živom i nerazrezanom objektu teško će se moći raza- 

 znati, da li se uhvaćena životinja nalazi u kanalu (spongocelu ili hoanđcelu) ili 

 u galerti, pa je zamjena lako moguća. Ako se radi o organizmu, koji je jednako 

 velik, ili veći od same hoanocite ili pinakocite, a o takvima bi se moralo raditi 

 (Metschnikoff, 108, strana 374.. spominje: Oxytrieha, Tmrhelius), onda on u 

 cijelome uopće ne može dospjeti u „mesoderm"; kako da prođe kroz epitel? Sa- 

 svim bi nerazumljivo bilo. kad Lieberkukn (83, citirano po Metschnikoff u. 

 108) spominje, da infuzorije prodiru u parenhim Spongille i tamo se raspadaju. 

 Za Lieberkuhna, koji nije poznavao histologiju spužava u takve tančine kao 

 Metschnikoff, još je stvar razumljiva. On si je predstavljao taj proces slično 

 onako, kao kad Actinophrys s pomoću pseudopodija pograbi i u svoju nutarnjost 

 povuče kakov infuzorij. 



Ne može biti sumnje, da se radi o pojavi, koju sam opažao kod mojega 

 objekta. U hoanocelu jednog korma, i to u izraslini, koja još nije imala oskula, 

 flotiralo je zrelo, golo jaje, koje je pokazivalo znakove raspadanja. Očito se 

 radilo o jajetu, koje je sazrelo, no budući da je zašlo na nezgodno mjesto, nije 



5a 



