76 — 



funkcija? Ekskreti Sine i u keiničkom i fizičkom pogleda balast. Zrnca, što ili 

 vidimo u porocitama, a dolaze isto takova uopće u svih pinakocita, ne čine ni 

 najmanje utisak ekskretnih zrnaca, jer se prema bojama i reagencijama vladaju 

 potpuno kao bjelančaste tvari; zato ili držimo bjelančastum, formiranom rezervnom 

 hranom. Kako u našeg oblika, a jamačno i u ostalih nižih spužava. nema po- 

 sebnih amebocita s karakterom ekskretornih stanica, ne ostaju nego hoanocite. 

 Po Cotte-u (11b, citirano po Jordanu. 62, strana 11U.) sabiru amebocite 

 (od svake pojedine stanice?) ekskretna zrnca i tvari, te ih stovarivaju u galertu. 

 odakle onda „lakunarnim Btrujama" dospijevaju napolje (kako. između stanica 

 ili kroz stanice?), a to bi vrijedilo u prvome redu za više spužve. Nalaz ekskretnih 

 tvari u mesogleji i amcboeitama još ne dokazuje, da izlučivanje ide baš tim 

 smjerom, kako to Cotte hoće. jer je još uvijek moguće i vjerojatnije, da na 

 koncu hoanocite primaju sve ekskretorne produkte u sebe, te ih onda izbacuju 

 u hoanocel. 



Loisel (84, citirano po Minchinu, ll(j, strana 27.) ostaje konzekvcntan, 

 pa i za ckskretornu funkciju pripisuje mesogleji aktivnu ulogu. U mesogleji da 

 ima vakuola i lakima, koje se pune produktima ekskrecije, no same ekskrete zato 

 ipak prodncirajn same stanice! Mesogleja bi se njih rješavala aktivnom kontrak- 

 cijom, to jest ona bi ih imala istisnuti! (Gdje opći mesogleja redovito s vanjskim 

 svijetom Vi. 



U našeg smo oblika našli zrnca, koja po nepravilnom ili uglastom obliku 

 i po vladanju prema boji i drugim reagencijama smijemo držati ekskretnim 

 zrncima i to jedino u hoanocita. Stoga držim najprirodnijim i najlogičnijim, da 

 samo formiranje i izlučivanje ekskretnih tvari pripišemo baš hoanocitama. Svoje 

 tekuće ekskretne produkte izlučuje svaka pinakocita za sebe ali vjerojatno ne 

 na svojoj slobodnoj površini, jer bi time onečistila vodu, koja s površine ulazi 

 kroz pore u hoanocel. Onim putem, kojim pinakocita prima hranu, izdaje sigurno 

 i otpađke hranidbenog procesa, i to putem one pljoštine, kojom se pinakocita 

 drži hladetinaste tvari. Hoanocite pak primaju iz galerte te otpatke, formiraju 

 ih (koliko je nužno) i izbacuju ih u hoanocel. Miješanje hranivih sokova i pro- 

 dukata raspadanja dolazi općeno do u najviše organizovanih životinja (krv). 

 U pogledu ekskrecije vladaju dakle u askona sasvim iste prilike, kao u hidre, i 

 ondje je sigurno, da hranidbene stanice apsorbiraju u gastralnoj šupljini prepa- 

 riranu i rastopljenu hranu, samo s tom razlikom prema askonu, što ovdje pored 

 hranidbenih stanica, koje su svojim bazalnim krajem ujedno i mišičaste, eksi- 

 stiraju i posebne žljezdaste stanice, koje svoj sekret izlučuju u gastralnu ili pravu 

 probavim šupljinu. Pretprobavljenu hranu upijaju te hranidbene stanice, te ju 

 djelimice, to jest koliko je same ne upotrebe, odavaju opet putem finih plaz- 

 matskih nastavaka, spuštenih u tu galertu. u međuslojnu galertu, odakle je 

 usisavaju sve ostale stanice. Istim putem dolaze produkti raspadanja opet u 

 hranidbene stanice, da ih one izluče. 



Nije ipak isključeno, da je u viših spužvi došlo do diferencijacije, te da 

 su se razvile i posebne ameboidne stanice, koje su dio posla hoanooita preuzele 

 na se. I' tome bi pogledu opažanja na oblicima, koji sadržavaju jednostanične 

 alge ili njima slične organizme (Zoochlorelle, Zooxanthelle) mogla biti od koristi. 



Ti se intraeclulamo živući organizmi mogu očekivati, a faktično se i nalaze 

 samo u takvim stanicama, gdje se odigravaju veoma živi hranidbeni procesi. U 

 Ooelcnterata ih ima gotovo isključivo samo u entodermnim hranidbenim 

 stanicama. U Spongille (po Del age u. 24) ima zoohlorela u aincboidnim stani- 

 cama, a u Carteria kao da dolaze neke druge zelene alge ( Scencdesmus) direktno 

 u galerti. To bi bio svakako dobar indicij za opstojnost hranidbenih produkata 

 na dotičnim mjestima. Kilo bi vrijedno čitavu stvar s tog gledišta izbliže istražiti. 

 U našeg oblika nije bilo ni Zoochlorclla ni Zooxanthella. 



E. Indiferentne stanice ili arheocite. 



Pored pinakodermnih i boanodermnih stanica ima u našeg askona amebo- 

 idnih stanica posve indiferentnog ili embrionalnog karaktera, koje potpuno 

 odgovaraju indiferentnim stanicama u hidre. Dok su u hidre te indiferentne 



